Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
Тільки між нами і телефоном ... ЗАРАНО ОДРУЖУВАТИСЯ ЧИ РИЗИКУВАТИ? Довголітня товаришка моєї дочки Рома потелефонувала до мене й з розпачем розповідала що її 19-річний син на весні одружився. — Це правда, що жінка приємна, добра та ще й українка. Але вони обоє прямо діти! — Я запитала її, яку невістку вона мріяла мати. — Та, щоб мала подібного рівня освіту, що мій син, щоб добре говорила по-українському й потім могла дітей добре вчити. Також, щоб була чесною, доброю та практикуючою християнкою. Було б мені приємно, якщо б вона була б ще громадсько актив ною, але це вже додатковий люксус мати таку не вістку! На таке окреслення, очевидно, вже нема що й казати, бо нічого вже й до цього не можна додати. Це мрія, мабуть, кожної матері, в якої є син. Тож я просила, щоб пані Рома описала свою невістку Піду. — Та, вона студентка першого року біології, добре говорить по-українському. Здала українську матуру тому 2 роки. Ще і тепер вона на пластовому таборі, а цілий рік вона сестричкою новачок. Хочу звернути увагу п. Роми — що властиво її мрії здійснені. В теперішні часи, коли нашим батькам доводиться турбуватися вже не тільки, чи син одружений з українкою, чи з негритянкою, але навіть — чи взагалі з дівчиною — ситуація Роми це прямо щастя з з неба! — Прошу пані, це ніби виглядає щастям, але, що ж ці двоє 19-тирічні будуть робити, щоб якось прожити й студіювати ще до того? Та вони, а голов но мій син, може тепер вже ніколи не закінчить студій! Я пригадувала п. Ромі, що її син Ігор вже два ро- ГІюбов Калиновим ки задумував одружуватись з одною панною, яка ще не була зацікавлена в подружжі Рік пізніше він знайшов Піду, яка почувалась готовою на такий крок. Отже Ігор уже мав таке наставлення, щоб рано створювати свою рідню. — Та які можливості такої рідні, коли молодята, що обоє мають здібності та аспірації до вищих студій, тепер їх, мабуть, не будуть спроможні закінчити! — бідькалася п. Рома. Я признала їй рацію в тому, що тепер молодь хо че самостійно оплачувати свої вищі студії, то й може її молодятам це також пощастить. А чому б і батькам молодят не допомогти в такій ситуації? Ось в одній громадськи активній українській сім’ї трапилась інакша подія. Син привів додому добру й гарну дівчину, українку, з якою хотів одружитися. Батьки відмовили сина від цього, бо йо му ледве було 18 років. Син поїхав на студії; за півтора року, на весняні вакації він привів іншу дівчи ну. Цим разом він сказав, що вже швидко йому буде 20 років тож він уже одружився та привіз свою дружину. Навіщо описувати різні її прикмети, коли батьків болюче вразило,що неукраїнка вона була, ах і навіть навчивши її нашої мови не можна буде її під шити за українку, бо ж вона чорної раси. Тепер ті батьки не можуть собі простити, що 2 роки раніше відкинули добру українку! Ця історія дещо потрясла моєю співрозмовницею п. Ромою. Кілька днів пізніше вона до мене знову потелефонувала: — Ми з чоловіком вирішили, що будемо пробу вати фінансово допомагати молодятам, навіть якщо б і скоро внучата були, щоб тільки діти закінчили студії. Це таки щастя таку невістку вже мати і більше не журитися, кого син приведе до хати! Докінчення КАЛЕЙДОСКОП Ця позиція була усталена Конгресом півтора року то му. Вона складається з 10 працівників і є зобов’язана інформувати членів Конґресу про стан людських прав в країнах, які отримують допомогу від США. При адміністрації президента Картера праця комісії значно поширилася. П. Деріан була активна в боротьбі за цивільні права американського муринсь- кого населення. Народилася в Нью-Йорку та є матір’ю троє дітей. КАНАДА • 2. червня 1977р відбувся у Вінніпезі показ документального фільму, студентки Галі Кучмій з Торонто, про життя і творчість українського піонера- маляра Якова Майданика. На виконання цього Фільму Галя Кучмій одержала фінансову допомогу від Шевченківської Фундації в Канаді. АВСТРІЯ • Відень. 24 травня-15 червня 1977 відбулася в Малій Ґалерії при вулиці Найдеґерґассе виставка творів Христини Цімерман-Куріци.Народилася вона в 1937 році в Настасові біля Тернополя. Студіювала у віденській Академії прикладного мистецтва, де крім малярства і Графіки вивчала кераміку, різьбу, а особливо цікавилася технікою художнього ґоблену. На виставці показано ряд її олійних картин і ґобленів, у яких віддзеркалена широчінь, гармонія і краса. В своїх композиціях мисткиня черпає мотиви з українського народного орнаменту і вплітає його в свої твори. X. Цімерман-Куріца брала участь у виставках в 1973-74 роках у Відні, 1975 в Інсбруку. її праці знайшли прихильний відгук у віденській пресі. НАШЕ ЖИТТЯ, ЛИПЕНЬ-СЕРПЕНЬ 1977 13
Page load link
Go to Top