Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
ДУМКИ ПРО СВЯТКУВАННЯ 22 СІЧНЯ З газетних повідомлень про святкування 22 січня, як і участи в тих святкуваннях у громадах українського п о се лення, приходять на думку деякі спостереження. Приємно спостерігати, що українська проблема знайшла певне зрозуміння в урядових колах, газетах і записах, стейтових чи державних конгресах. Приємно почути, що лю ди на о ф іц ій н и х п о с т а х п р и зн а ю т ь ся д о у к р а їн сь к о го походження. Приємно побачити, що молодші члени україн ської громади шукають сп о со б у здобути приятелів для українського питання. І це не тільки в Америці й Канаді; це можна спостерігати й у Франції, скандинавських країнах. Проблема українського борця за право української людини збагачує гуманні ідеї людства, що нині потрохи відживають у світі. Зафіксовані факти, дати, імена, у пресі, протоколах і записах — це вже історичні дані, що можуть послужити майбутньому дослідникові, історикові, соц іо логові. Нескорені й їх родини можуть бути певні, що їх стремління і їх муки, завдяки еміграції, стали відомі у вільному світі. Але теж турбують деякі проблеми. Ідея солідарности з українським в’язнем у тюрмах СРСР, що вийшла із кола Пластового проводу, стала, на жаль, тільки декляративним актом. Майже всі товариства і центральні установи підтри мали цю думку, але день 12 січня не став дій сно днем солі дарности. Голодівка по українських дом ах повинна стати дж ерелом збіркового ф о н д у , щоб кожна українська громада вислала допом огову пачку родині, що потребує І тут, власне кажучи, основна заслуга, але заслуга незрівняна Марка Вовчка. Твори її, зокрема ж українські твори, відзначаються прекрасною народ- ньою мовою, вміло організованим розмовним, оповідним стилем, простотою і прекрасним з’ясу ванням психології звичайних, неосвічених простих людей. Тепер її твори читати вже нелегко. Надто далекі вони від нашого життя, наших прагнень і вподобань та й естетична їх вартість не перекону ватиме пересічного читача, але ж це в даному випадку не важить. Чи ж багато наприклад є сьогод ні німців, які можуть читати "Мессію” Клопстока, але все ж таки Клопсток є клясиком німецької літера тури, який перший підняв цю літературу саме назва ним твором на світовий рівень. Нелегко сьогодні читати й твори Жана-Жака Руссо, але ж ніхто не буде відмовляти йому права перебувати в пантеоні великих письменників з уваги на не абиякі його теоретичні заслуги в галузі педагогіки. Те саме стосується Марка Вовчка. Однак велич тої жінки лежить не лише в літера турних творах її, але й поза ними. З її тодішніх фотографій дивляться на нас великі цікаві очі й спокійне, рівне лице. Це-росіянка, яка в 16 років здо була серце колишнього члена Кирило-методіїв- ського братства Опанаса Марковича і під його впливом стала українкою. Пізніше вміла зацікавити своєю особою і своїми творами таких глибоких знав ців і цінителів гарних жінок, як Куліш, Турґеньєв, матеріяльної помочі. Вислані пачки у січні становили б символ нашої солідарности. Вислана за ф он ди цілої громади пачка дасть осо б и ст е вдоволення із спільної дії нас усіх, хто дорож ить українською ідеєю . День 12 січня став би днем солідарности і між нами самими. Централізація тієї акції, беручи за приклад акцію СУА для стипендій м олоді в Бразілії, могла б помогти справній допомоговій дії. Щоб вести цікаву й приємну розмову, треба знати про що мова. Щоб говорити про Україну, щоб плянувати націо нальні імпрези, треба знати про неї. Очевидно, що кожний читає, купує, збир ає книжки по своїй вподобі. Та ’’Енциклопедія Українознавства” мусить бути у кожній хаті, як джерельний матеріял знання про землю, історію, культуру, визначних лю дей України. Турбує питання: чи є в українській хаті та книга? Чи публікації про Україну україн ською чи англійською мовами не чекають покупця українця? А чи видана історія поселення в даній країні не є дж ерелом національної гордости й приналежности д о спільного кореня? Коли громада відповість на ці питання, поважно застановиться кожна свідома одиниця — тоді січневі святкування будуть мати значення. Не будуть ще о д н о ю з імпрез, що на неї личить піти, або на якій виступає рідна дитина. Ірина Чайківська Кліфтон, Н. Дж. Добролюбов, Писарев та багато інших. Вона була особисто знайома з Жорж Занд, Віктором Гюґо, Жюлем Берном. Знаємо, як нею захопився Шевчен ко, який називав її ’’своєю донею” і "нашим про роком”. Він не єдиний присвячував їй вірші. Те саме робив російський поет Некрасов. Взаєминам своєї дружини і Куліша присвятив наприклад Глібов свою байку "Горлиця і горобець” з багатомовною мораллю на кінці: ’’Дівчинонька, як квіточка — з нею в рай, А чужої молодиці не займай: Бо налетить часом сивий голубок Болітиме головонька і чубок!" Цей вірш довгі роки уважали натяком на взаємини Куліша і Марка Вовчка і, ніде правди діти, дуже влучно. На жаль, в рамках нашої статті нема змоги більше присвятити уваги цій незвичайній жінці. Вона дотепер, не зважаючи на цілий ряд наукових розвідок найновіших дослідників Новиченка, Засенка, Чернової та інших, і на літературне оброблення її життя, являється загадкою в багатьох питаннях і майбутній дослідник мусітиме заглянути за неодну завісу, поки вона встане перед нами хоч би так, як стала перед нами Жорж Занд завдяки блис кучій монографії недавно померлого Андре Моруа. Докінчення у наступному числі НАШЕ ЖИТТЯ, ЛЮТИЙ 1977 5
Page load link
Go to Top