Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
Тільки між нами і телефоном УКРАЇНСЬКІ МУЖЧИНИ — І що є ЖІНОЧА РОБОТА — АБО — ДО ЧОГО ЖІНКИ НАДАЮТЬСЯ? Недавно мій знайомий, пан понад 45 p., мусів пе ребути кілька місяців без своєї дружини, в іншому місті. Він дуже скаржився, що так мало часу в нього, й тому не може бути громадсько активним! Сам му сить попрати собі білизну, сам попрасувати, сам і зварити! Коли я звернула йому увагу, що наші спільні знайомі самітні пані також мусять все це собі самі зробити й також ходити до праці, він сказав: — "Але ж вони жінки!” — себто вони це мають робити так чи сяк! Коли чоловік живе сам, то знайомі співчувають йому, що нема кому йому зварити. Хоча багато чоло віків прекрасно і смачно варять, загальне співчуття (чи й поміч) завжди на боці мужчин. Ніхто майже ніколи не подумає про те, чи дана самітня жінка ’’бідна й мусить сама собі варити, сама прати й сама прибирати в хаті”, крім своєї професійної праці. Але може це вина самих матерів? Моя сусідка завжди всю домашню роботу сама робила. Недавно, коли вона дорікала синові, що він має неохайну кім нату, (”що ж з тебе виросте, і т.п.”) — він відповів: Навіщо мені вміти порядкувати, складати й прасувати. Скінчу школу й одружусь. Нехай жінка цим займається!” Це навчило його матір дещо. Тепер в неї вдома і син мусить чергу мати в митті посуди, підлоги, прасуванні і т.п. Та не завжди матері самі винні. Це загальна проблема в українських громадах. Подивіться чи у Вашій парафії є жінки (і скільки їх?) у Церковному Комітеті? Коли є якісь наради й вибирають президію — то як воно виглядає у наших громадах? Звичайно муж чину вибирають на голову, а на секретаря — кажуть — ’’когось з гарнішої статі” — жінку. Чи бачите часто навпаки? Моя знайома розповідала, як це її просили мати доповідь на якомусь святі, бо вирішили що ’’може раз жінка говорити”. Вона ображено відмовила. Жінки не хочуть, щоб їх просили на позиції ’’показових негрів” тільки хочуть, щоб їх цінили за їхні власні індивіду альні вартості й таланти. За княжих часів наші жінки мали, мабуть, більше рівноправности як тепер. Порівняти хоча б легальні закони! Чи сама термінологія: подружжя — дружба двох осіб! Чи подивимось на наш звичай, що і чоло віка можна звати дружиною і жінку також! Любов Калиновим Листи до Редакції До Редакції ’’Нашого Життя” в Нью-Йорку Прошу вибачити, що непрошений заходж у в теплу ред-кімнату СУА. Дозвольте мені згадати про одну подію, яку пережили ми тут у Гантері, в часі Різдва Христового: Різдво Христове в горах Гантеру... Милою несподіванкою цього року був для мешканців Гантеру празник Різдва лристового, що відбувся в засні жених горах Гантеру. Увечорі п ер ед Різдвом Христовим була вечірня від права — Всеночне, а в самий день Різдва Христового відбулася співана св. Літургія, зі співами колядок і р оз дачею просфори. Чарівна зима в горах Гантеру! Засніжені гори, дрімучі під снігом ліси і льодом вкриті ріки... Любий чарзими в горах! Наші красуні-смереки, вкриті пухнатим снігом, вгинаються під тяга рем, манять очі прохожих... На сам е Різдво Христове, по св. Літургії, лю ди під церквою вітаються, бажаючи собі і родині щасливих свят! А тут ось зібрався гурток наших "господарів і господинь” — ідемо з колядою, як це колись у нас дом а бувало! Найбільш зворушливою і милою н е с п о д ів а н к о ю б у л о , коли гурт колядників завітав з колядою і від відав хворого маестра проф. Я. Паладія. Зайшли в хату з привітом: — Христос Родився! Приймете колядни ків? За зго д о ю пані господині, заспі вали колядок і висловили побажання, які господарі, як милу несподіванку, щиро привітали. Пані господиня про- слезилась зі зворушення та вдячности, що їх, а особливо її чоловіка, не забули. Лунають колядки, навіть наш маестро Я. Паладій помагає співати. Хвилина була зворушлива для нас, усіх поселенців у Гантері бож це був доказ, що не забули проєктодавця чудової гуцульської церкви, яку подивляємо не тільки ми, але теж чужинці-туристи. Колядники відйшли д о інших су сідів щоб і їм заколядувати. Пані Пала дій на спомин, як подяку за пам'ять і милу несподіванку, зложила 25.00 дол. на Український Музей у Нью-Йорку. Щасти Боже в 1977 році у дальшій праці! Гантер 7 січня 1977. Учасник 18 НАШЕ ЖИТТЯ, ЛЮТИЙ 1977 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top