Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
портажу, своєрідною ’’автопсихотерапією”, що допомогла вам пережити цю страшну трагедію? Від.: Дякую за визначення мене, як тої, що поста вила ’’Бурею на Львовом” ми оповіданням ’’Передача", як ви були ласкаві це висловити, свого роду пам’ятник тим жінкам, що їх чоловіків забрали й закатували у в’язницях. — Ні, дорога пані Марто, сам процес писання "Бурі над Львовом” не був для мене автопсихотерапією. Він був конечною вимогою всього мого єства передати людям правду про той страшний режим, що вбиває несуджених ще навіть в’язнів... А втім, почала я писати цю річ (і майже всю першу частину) в бадьорому настрої експерименту вання з повістю-репортажем (себто сперту на фактах і живих людях), куди вплела любовну фабулу. Пит.: Чи могли б ви сказати кілька слів про вашого чоловіка та про ваше життя перед війною у Львові? Від.: Мій чоловік був на ділі дуже добрим знавцем літератури і критиком та непотрібно заліз у політику. Його оцінка творчости Павла Тичини, у редагованому і видаваному ним і М. Голубцем журналі ’’Життя і мистецтво” напочатку 20-тих років була першою, що знайомила галицького читача з цим великим поетом. Мій чоловік був людиною вели кої інтелігенції та м’якої і делікатної вдачі. Але він був зовсім позбавлений практичного змислу, так що в нас бували і важкі часи, напр. коли він — не пора дившись зі мною, бо в мене "павутинні нерви” — зрезиґнував з короткотривалого головного редак торства в "Ділі”, чи потім, коли сплачував попідпису вані на видання газети векслі, чи тоді, як не вмів виекзекувати належних йому грошей за дубовий ліс з його частини поважної спадщини по батькові. Поза- тим, ми жили гармонійно, я йому багато завдячую, між іншим і те, що увійшла в культурні і мистецькі круги Львова. Пит.: Дехто із читачів нашого журналу, зокрема філядельфійці, мали змогу недавно бачити вас на телевізії в рамках програми ’’Українці в Америці”.,. Ми раді 6>уіи б почути про ваші перші кроки в Америці, де ви тут працювали, як собі давали раду в нових обставинах? Від.: Мої перші кроки в Америці були важкі, бо прибули ми сюди зі старенькою мамою без нічого. Довгі роки я працювала у фабриках, залишаючи з мамою одну старшу жінку, аж поки вона нас не поки нула, перенісшися з дітьми поза місто. Довелося віддати маму до одного приватного дому для неміч них. Я старалася туди якнайчастіше заходити. Тоді я працювала в поштовому відділі Киртіс Компані. Сестра моя, що вибрала фах куховарки у багачів за містом, теж навідувалася у вихідні дні до мами. І саме перед її останніми відвідинами нам подзвони ли, що нашої мами не стало ... Дев’ять з половиною останніх років моєї праці я була зайнята в головній квартирі презбитеріянської церкви. Працювала я там, пишучи адреси на ’’графотайп’Ч, робила ’’файлінґ”, помагала сортувати пошту. Там і закінчила свою "карєру”. Дякую, Пані Маріє, за ваш час і труд, за цікаву розмову. Дозвольте мені привітати вас із вашим 80- літтям — не лиш від мене-особисто, але і від редак ційної колегії та від великої громади читачів нашого журналу та побажати вам доброго здоров’я та радости і погоди духа, що їх приносить творча праця. Марта Тарнавська ЗУСТРІЧ З МИСТЦЕМ РЕМОМ ВАГАУТДИНОМ П ід ч а с в акацій у Г а н тер і д е , як в ід о м о , м а є с в о ї щ ор іч н і вистав ки Еко — Е д в а р д К о за к та й о г о с и н и Ю рій і Я р е м а , м о ж н а б у л о з у с т р іт и н е о д н о г о м и ст ц я . П р о н и х як і, о ч е в и д н о , п р о Ека та й о г о с и н ів х о т іл о с ь би н а п и с а т и о к р е м о . Т ут х о ч е м о з г а д а т и п р о Р е м а Б а г а у т д и н а , п р о я к о г о б у л а с т а т тя в " Н аш ом у Ж и т т і” з а г р у д е н ь 1 9 7 6 p., а я к о г о ми з у с т р іч а л и т е ж п ід ч а с к о н ґ р е с у С Ф У Ж О в Т о р о н т о .Т о д і Р ем Б а г а у т д и н в и го т о в и в та п о д а р у в а в ж ін кам в е л и ч е з н и й а ф іш , який в ж и т о на д е м о н с т р а ц ії в о б о р о н і ж ін о к п о л іт .в ' я з н і в а п іс л я д е м о н с т р а ц і ї у м іщ е н о на ц е н т р а л ь н ій стін і г о т е л ю д е в ід б у в а в с я К о н ґ р е с . Р е п р о д у к ц ії а ф іш і в и к о р и с т а н о на л е т ю ч к а х в о б о р о н і ж ін о к п о л іт в ’язнів. В ч асі в а к а ц ій н о ї з у с т р іч і м и с т е ц ь р о з к а з у в а в п р о с в о ї п лян и і г о л о в н о п р о т е н а д чим с а м е п р а ц ю є . В и с л ід ц іє ї п р а ц і б у д у т ь м ати з м о г у п о б а ч и т и в ж овтн і н ь ю й о р к ч а н и . Т е м а т в о р у "Ко з а ч ч и н а ”. Це 11-ий п е р і о д із ц и к л ю " С л а в а У к р а їн и ” . П ам 'я таю ч и й о г о м о н у м е н т а л ь н и й твір "Х рищ ення У к р аїн и ”, який м о ж н а б у л о о г л я д а т и у Н ью Й о р к у при кінці 1 9 7 6 р о к у , о ч ік у є м о ц іє ї д р у г о ї ч а с т и ни н е тільки з ц ік а в іст ю , а л е й з п е в н іс т ю щ о м и с т е ц ь з н о в у п о є д н а є у с в о м у твор і п р о д у м а н и й і г л и б о к о в ід ч у т и й з м іс т із м и с т е ц ь к и м в и к о н а н ням . Н а д іє м о с я щ о б у д е м о м о гл и п о з н а й о м и т и т и х ч и тач ок , які н е б у д у т ь м ати м о ж л и в о с т и п о б а ч и т и цю в и ст а в к у із р е п р о д у к ц ія м и на с т о р ін ках н а ш о г о ж у р н а л у . Р ем Б а г а у т д и н . Д о в і р ’я. А л ю м ін ій — R em B a h a u td y n ’s " T r u s t " on a lu m in u m 12 НАШЕ ЖИТТЯ, ВЕРЕСЕНЬ 1977 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top