Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
200-ЛІТТЯ — 100-ЛІТТЯ 4 липня США відмічали 200-ліття проголошення неза л е ж н о с т і Час, його міра: хвилина, година, тиждень, місяць, рік, століття. Здавалось би, що це одиниці стійкі, однакові для всіх і для всього. Але ж навіть з погляду людини час може мати різну міру, в залеж ності від того, яким змістом він виповнений. Можна прожити багато літ, але, якщо життя одноманітне, не виповнене переживаннями — воно порожнє. Хоч здається, що такий час, б е з подій, довго тягнеться, та коли оглянутися на пройдений шлях, він здається коротким, бо, за словами американського письменника Стейнбека, його не відзначають милеві камені подій, переживань, дарм а чи вони трагічні, чи щасливі. Для людини століття це довгий час, для історії народу — вже інша величина, для історії світу — це менш ніж для нас хвилина. Для старих держ ав чи народів Европи, Азії чи Африки 200-літ небагато, але для американського народу цей період часу приніс стільки змін, він виповнений такими важливими подіями, що їх тягар може переважити довгі століття націй, які тривають б ез різких змін. Саме старих. І так теж треба глядіти на Америку і її суспільність. Аж проситься порівняти її flq м о л о д о ї людини, з притаманними для її віку ознаками. З о дн ого боку, розмах, очайдушність, віра у високі ідеали демократії, свободи, рівности, а з другого, намагання здійснити ті ідеали б е з уваги на реальні умовини. Прояви доброти, надмірного довір’я, отверті, приязні рамена для потре буючих, а тут же таки випадки байдуж ости, навіть ж орстокости чи непомічання того, чого не хочеться бачити. Віра у свої сили і непереможність, яка доводить д о занедбання засобів конечних для оборони й безпеки. Ріст техніки і цивілізації, д о б р о б у т , захоплення вибагли вим та вигідним життям — а з д р угого боку рухи молоді, яка відкидає все це, відходить д о примітивного сп о с о б у життя, шукає інших цілей, а при цьому інколи губить сама с еб е. Усюди скрайності, далекі від тої зол отої середини , яку цінить старший вік. Як і м ол оду лю дину, так і цю країну характеризує розмах. П еред нею надія на майбутнє з великими можливостями. Чи і як та наскільки ці надії здійсняться — це залежить в першу чергу від неї самої. Коли переглядати американські журнали, то у статтях зв’язаних з 200-літтям, крім огляду минулого й аналізи сучасного, пробивається віра в майбутнє, але не б ез турботи. В кол овороті народжень Так... поки свіже незнання В новім оточенні готує хитра Майя, Знову народж ене, іще нещасне немовля С ер ед своїх старих непереносних мук І спогадів на Майю, глянуло й, — ні мук! А "Та” співг є та кладе д о рук Нової матер ... й забуто Україну! Як, в пишних квітів повний огород, Дитя загорнуть у багатомовність гармонійну, — Культурности найвища з нагород! І лю бо і багато все на чужині. В нових батьків чого б то плакати малій дитині? Спи... Так ні! Чомусь із підсвідом ого на дні Глядять, глядять, як совість, очі України, І д о трьох літ все п ер есл ід у є кошмар І співи степу і пісні бандури. Підпалене сел о і постріли, й пітьма! І очі! Любі очі в далені похмурій... Галя Мазуренко Д обробут, культ матеріяльного успіху притупив патріотизм, відповідальність за спільноту, за інших. Тому то повторюється клич: не думай, що ця країна може тобі дати, а думай про те, що ти можеш для неї зробити. Давно вже Америка перестала вважати с е б е котлом, що переварює усі народи в одн е. Щораз більше під креслюється її багатонаціональний склад, а кожному дається змогу плекати свою культурну спадщину, під креслювати національну ідентичність. А кожний народ говорить про те, що він вклав у розвій цієї країни. На жаль, ми мало знаєм о про вклад наших учених, мистців, письменників, промисловців, зокрема жінок, у розвиток країни. Тільки тут і там блисне вістка про якесь осягнення. А тим часом, для прикладу, у такій захопл ю ючій ділянці як астронавтика, д о сл ід и стратосф ери, є великий вклад наших учених, техніків, науковців. Чи знаєм о багато про них? А це тільки од н а галузь. Відмічуючи 200-ліття США та 100-ліття нашого тут поселення на сторінках нашого журналу, містимо інтерв’ю Марти Тарнавської з письменницею Марією Галун Блак, якої творчість це якраз вклад в американську літературу. Містимо теж переклад уривка її повісти, а згодом , можливо помістимо у відтинках інший з її творів. На англомовних сторінках знай дете статтю про україн ських іміґрантів в Америці. Написала її Марта Кічоровська, яка закінчила Vassar C ollege зі ступнем В. А. в ділянці антро пології з археологією , як головним предметом. Останнього року вивчала іміграцію, при чому тем ою її т. зв. senior project була українська еміграція в Америці. На основі цієї праці зладила вона статтю для ’’Нашого Життя". У дальших числах плянуємо дати сильветки американ ських жінок учасниць революції. Так відзначимо знаменні річниці 200 і 100-ліття. На обгоротці: Церква св. Івана Христитепя у Гантері. Світл. В. Грицин. On the cover: the Church of St. John the Baptist in Hunter, N.Y. as photographed b y Volodymyr H ry c y n НАШЕ ЖИТТЯ, ЛИПЕНЬ-СЕРПЕНЬ 1976 1
Page load link
Go to Top