Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
М и к о л а Б у т о в и ч . Іл ю с т р а ц ія д о В. С т е ф а н и к а . Д е р е в о р и т . М. B u to v y c h — illu s t r a tio n fo r V. S te - fa n y k a w o o d c a r v in g прихильною критикою з підкреслен ням тонкої і фінезійної техніки. Ця серія була однією з перших, друга це ’’відпусти на Закарпатті”, далі "Військова, козацька екзерциція”, теми обрядовости, казок, приповідок і інші. Поза межами цієї нотатки дати перегляд усіх його осягів та характеристик, хочеться все таки згадати одну прикмету, яка вирізняє не тільки його твори, але якою відрізнявся теж Микола Бутович особисто. Це незвичайно тонкий і гострий дотеп. При тому він не тракту вав сам себе надто поважно, чим часто М и к о л а Б у т о в и ч . С к о м о р о х и . Ґ у а ш . М. B u to v y c h S k o m o r o c h y грішать наші мистці і немистці. Таким дотепом повна його автобіографія поміщена у монографії. Вона сама собою є літературним шедевром, який дає погляд не тільки на перебіг життя автора, але теж з’ясовує його відношення до світу, мистецтва тощо. У Львові в клюбі ’’Нова Хата” виголосив Микола Бутович гутірку під н. "Кіч у Галичині”. У ч. 6 з 1937 р. журнала "Нова Хата"читаємо допис підписаний Л.Б., у якому з’ясовано зміст гутірки. Говорив М. Бутович про поняття ’’кічу" взагалі, а тоді перей шов до ’’нашого "кічу”, себто до псевдо-мистецької народньої про д укції. Сперш у спинився на перекидуванні технік, що тепер живо практикована. Наприклад кераміка, що має орнаменти, взяті з дерево- різьби, дереворізьба послуговується вишивковими мотивами і т.п.” Далі читаємо що, на думку доповідника, у вишивці "панує правдива манія, неса мовитий шал. Вишивають без роз бору, чи взір годиться до даної речі, чи взагалі вона може бути вишивана. Ліплять взори один біля другого, не питаючи про їх обласний стиль, тех ніку, краски”. А далі: ”М. Бутович уважає це великим несмаком, що може спричинити поважні шкоди”. Хто чув цю доповідь, той мусив за пам'ятати блискучий дотеп і остроту її. Можна б її повторити сьогодні і треба жаліти, що нема запису цілости, тільки ця нотатка у "Новій Хаті”. Микола Бутович залишив по собі незаступиме місце. Про його вели чину свідчать не тільки численні чужі і свої рецензії, але теж і те, що Історія Українського Мистецтва, яка вийшла у 1970 р. в Україні не змогла поминути його як майстра непересічного талан ту хоч, очевидно, зазначено, що твори його "позначені впливами буржуазно- націоналістичної ідеології". (Літе ратура: Микола Бутович. Монографія. Вид-во "Слово" Нью-Йорк 1956) М. Б у т о в и ч Іл ю с т р а ц ія д о н а р о д н о ї п іс н і. Ґ у а ш М. B u to v y c h — fo lk s o n g illu s tr a tio n . НАШЕ ЖИТТЯ, СІЧЕНЬ 1976 9
Page load link
Go to Top