Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
ЗУ СТРІЧ ДАЛЕКИХ — А БЛИЗЬКИХ Про подорож Гандзі Савицької до Бразілії ми вже читали на сторінках нашої преси, а багато з нас слу хали її розповіді ілю строваної прозірками. Цікаво буде прочитати про те, які вражіння винесла Гандзя і її ровесниця Оля з особистої зустрічі, тож містимо їхні розповіді одна про одну. ОЛЬГА КОРЧАҐІН це молода ж урналістка з четвертого покоління українських поселенців в Бразілії. Вона закін чила ж урналістику на університеті в Куритибі і є о д н ією з представниць нової інтелігентської верстви, яку видало українське село. Виконую чи ф ункції директорки Інституту для молодш их дівчат в Прудентополі, вона не покидає журналістики, і її статті друкую ться в бразілійських і українських газетах в Бразілії (’’Праця” , ’’Б д ж іл ка” ), Америці (’’Свобода” , ’’На родна Воля” ), і Канаді (’’Новий Ш лях” ). Ольга Корчаґін схожа на Гандзю Савицьку тим, що обидві близькі віком, зацікавленням, ідеалами. АНІСА ГАНДЗЯ САВИЦЬКА виросла в Америці і тут одержала вищу освіту, здобувши академічний ступінь ма гістра ф ілософ ії на К олю м бійськом у Університеті, за що дістала від своїх батьків в дарунку летунський квиток на по дорож до Бразілії. Цю подорож відбула вона в квітні 1975 р. зі своєю мамою Др. Теодозією Савицькою, реф еренткою С успільної О піки СУА. Панна Савицька віддавна цікавиться ж урналістикою , вихованням української молоді і загально суспільно-гро- мадськими справами. ЇЇ обширна стаття ’’Серед Українців Бразілії” друкувалась в англомовній ’’С вободі” (’’Ukrainian Weekly ) від 14 червня до 28 серпня 1975 р. Оля Корчаґін про Гандзю Савицьку. Перед приїздом до Бразілії Гандзі Савицької ніколи не зустрічала я молодої української лю дини з-поза океану, і тому очікувала її з цікавістю і нетерпливістю. Сподівалася довідатися багато про українську громаду в Америці, а особливо про молодь, і так сталося. Гандзя мені дуж е сподобалася. Вона людина, яка ціка виться українським и громадами і їх потребами, спостереж лива і балакуча. В розмовах з нею я і др угі дівчата в інститу ті почули багато цікавого про життя українців в Америці, про молодечі товариства, про тяж кі умовини на Україні. Про ці речі загал мало знає, бо рідко коли доходять до нас українські часописи з Америки чи Канади. Така зустріч української молоді з різних країн дуже корисна, бо є поштовхом до кращ ого збереження своєї мови. Виміна дум ок скріпляє плекання українських тради цій, збільшує знання про нарід, з якого походимо. При зустрічах українців з різних країн розмова пливе легко і свобідно. Тут усе дороге, спільне — мова, звичаї, історія, осяги. Тому що я займаюсь виховною працею, мене особливо цікавило, коли Гандзя оповідала про систему українських садочків, які мені дуж е сподобалися і були б вказані для на ших діточок, головно в містах. Теж подобалось мені табо рування, яке провадять в Америці в серйозній д и сц ипліні- порядку. Не менш важливе те, що існую ть молодечі то вариства, що молодь має свої сходини і зайняття. . Ця зустріч з моєю посестрою з Америки мала великий вплив на мою працю як виховниці української молоді і взагалі на мій світогляд. Вона заохотила мене до праці, підбадьорила на дусі, збільшила знання про рідний край, Г андзя Савицька про Олю Корчаґін Зустрівши в Бразілії українську молодь, я відчула, що вона зразу стала мені близькою і рідною , наче ніколи не ділили нас океани. Показалось, що лучить нас українська душа. Особливе вражіння зробила на мене Ольга Корчаґін, молода журналістка, в якій находжу неначе сестру. Близькі ми віком, поглядами, зацікавленнями. Чомусь здається, що знаємо одна одну ціле життя. Таких молодих людей, відданих українським справам, як Оля, нема багато — не то в Бразілії, а взагалі в нашому народі. Оля посвятила м рію свого життя — ж урналістику — коли виринула потреба заповнити місце д иректорки Інсти туту для молодших дівчат у Прудентополі, і вже третій рік посвячує весь свій молодий талант і здоров’я на виховання 60-тих дівчат. Вона для них не тільки директорка, але теж учитешька і любляча опікунка. Вона пильнує їх, вчить їх шити, варити, господарювати, водить до лікаря, присипляє. В полудневих годинах, коли вони вертають з державних шкіл, вона провадить клясу українознавства. Завдяки Олі, діти чудово володію ть українською мовою. Вона вчить їх українських пісень, танців, віршів, виши вання, гагілок. Приготовляє виступи і концерти не тільки з ними, але з дітьми цілої української парафії в П руденто полі. Крім цього, вона безкоштовно вчить української мови учнів у Василіянській семінарії, як також викладає україн ську мову на літніх курсах для учительок українознавства. Оля тендітна, але сильна духом. Д ивую сь звідки бере сили сповняти стільки обов’язків, а вона відповідає ’’Часом Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top