Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
НАША ОБКЛАДИНКА Успіння. Д е та л ь р о зп и су церкви св. Д уха в П о те л и ч і. 1620 р. P ainting in the C hurch o f the H o ly Ghost in Potelych На нашій обкладинці деталь розпису ’’Оплакування Христа", або ’’Пієта” з церкви св. Духа в Потеличі. Розписи у тій церкві це одні з найра- ніших подібних композицій в україн ському мистецтві. Ціла картина представляє велич ну постать Богоматері, на якої колі нах лежить Христове тіло. Навколо сім постатей, що Його оплакують. Сцена зображена у традиційній декоратив ній манері, але кожна постать має свій індивідуальний вираз обличчя, рухи та жести. На нашій обкладинці Марія Ма- гдалина представдена з суворим, по- античному ликом. Оригінально ви конані очі: підняті дугою брови, очі окреслені двома легенькими лініями. У XVI столітті міщани, ремісничі цехи і братства мали важливий вплив на мистецтво, вони ж бо були поваж ними замовниками, які вимагали, щоб храми були поставлені на видному місці, височіли над околицею та були прикрашені багатим розписом. Церкву св. Духа у містечку Потелич равського повіту (Розточчя) виконано за замовлення цеху гончарів на висо кому горбі — урочищі, яке так і нази вається ’’Гончарі”. Її будову одні визначають датою 1502 p., інші відносять на другу половину XVI ст. Розписи закінчено перед 1620 р. Вони розміщені зі зрозумінням вимог інтер'єру так, щоб не руйнувати площини стін, наприклад на півден ній, слабо освітленій стіні зроблено картини більшого маштабу. У виконані картин переплітається традиція західньо-европейського іконостасу, видно добре знана май страм, із новими творчими ренесан- совими впливами. Це передусім відхід від строго площинної композиції роз писів. Мистці прагнули передати простір, а що не мали ще опанованої перспективи, представляли форми, людей чи будівлі одну за одною. Персонажі індивідуалізовані мають уже різний вираз обличчя, жести, пози. Помітна правильність анатомічної будови. Життя вдиралося у мистец тво. Замість традиційного, умовного тла введено реальне оточення тодіш нього міста: оборонні башти, високі дахи з бійницями. Типи осіб та їхній одяг характеристичні для західньо-ев- ропейських умовин тих часів. Деякі мають виразно український характер: коротко стрижені бороди, козацькі вуси. Деякі сцени як "Воздвиження” українізовані. Використано традиційні зображення св. Володимира і його рівноапостольської бабки св. Ольги. Помітні сліди поширеного в Україні культу Богоматері. У Потеличі є ще друга церква св. Тройці, у якій видно руку тих самих майстрів. Хто вони були — невідомо. Можна догадуватися, що були три майстрі, які кермували роботою. Один виконував розписи північної стіни та сцену "Воздвиження”, другий півден ну стіну, а третій ’’Пієту”. Походив він з Д окінчення на cjvo p. 14 Княгиня Ольга. Д е та л ь р о зп и су церкви св. Духа в П о т е л и ч і. 1620 р. Knjahynja Olha — p a in tin g in P otelych C hurch XVII c. 12 НАШЕ ЖИТТЯ, КВІТЕНЬ, 1976 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top