Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40
учителька. Ми познайомились і завели конвенційну розмову. Але за кілька хвилин хтось викликав з ряду Піду, і я опинилась у без посередньому сусідстві з Ігорем. В цьому моменті завважила, як Ігор проводив Ліду довгим поглядом, коли вона відходила з якоюсь молодою дівчиною до гурту інших дівчат. — Гарна дівчина. Ліда, не так пане Ігоре! — — О, вона найкраща в світі!. — — Я дуже тішусь, що ви під- найшли собі українку — — Я оженюсь тільки з українкою, і твердий погляд його темних очей зраджував рішучість. — Ми вже навіть про ці справи говоримо на наших студентських сходинах. — Що я чую, п. Ігоре!!! Я провела полуденкову пору в товаристві своїх знайомих. Ми говорили на поточні теми, але мої думки раз-у-раз завертали до недавної розмови з Ігорем. Закінчивши полуденок, я попро щалась зі своїм товариством і вийшла з їдальні, щоб сісти у холодку на лавочці та роздумати ще раз все заслухане сьогодні. Десь знову взялась Ліда біля мене. — Ігор має коротке засідання зі студентами, Мушу на нього почекати. Чи можна сісти? — — Прошу. Але я не задержусь тут довго, бо хочу трішки від почити в кімнаті, а мешкаю аж на другій вулиці. — То я вас проведу. І ми вийшли на дорогу. Проти нас ішло двоє молодих людей з дитиною. До нас долетіли звуки їхньої розмови: — Вел... ю нов... — Кріс, кам он... Пізнаю в них своїх знайомих. Знаю, що володіють добре україн ською мовою. А порівнявшись з нами: — Добридень, пані!, Христин- ко,скажи гарно паням ’’добридень” Христинка мовчить, вкладає палець до уст, поглядає, то на тата, то на маму, похиляє голівку і ногами перегортає пісок. — Ну, не хоче моя Христинка говорити, не хоче. — — А вміє вона говорити по- українському — втручаю я, і мій погляд допитливо спочиває на обличчі п. І. — О, я її вчу, але знаєте, знаєте... та ми спішимось на обід. До побачення — До побачення — І мої знайомі, ведуть за руку Христину йдуть своєю дорогою, а ми своєю... Хвилину йдемо мовчки, але я не можу мовчати: — Так то молоді виховують дітей! — — Та які вони молоді? Молоді, то МИ, і Ліда гордо споглядає на мене. Вони вже були студентами, як ми тільки родились. їм тридцятка минула... Як швидко пливуть роки... Хвилину ми йшли мовчки, аж відізвалась Ліда: — А, знаєте? Про завдання молодої матері говорила п. Віра Андрушків на конференції СУСТА в Дітройті. Вона думає, що кожна молода мама, чи батьки вирі шують, як хочуть виховувати свою дитину. Але коли вони вирішили дати своїй дитині українське виховання, то мусять бути дуже консеквентні. Це значить українська мова дома, україн ський садочок, українська школа, українська молодіжна організа ція, українська Служба Божа в церкві. — Думаю, що вона дуже раціонально підходить до цих справ. Український науковець др. Олександер Кульчицький дослідник психології дітей і доростаючої молоді, вважає, що найважнішими роками в житті людини є саме її перші роки дитинства. В тому часі дитина від 3-6 років — ідентифікує себе найперше зі своїм ближчим оточенням — домом, а дальше з оточенням поза домом: Тому такі важливі для наших дітей: україн ська мова і взагалі атмосфера дома, у країська світличка, дошкілля, і д. — Також не менше важливі українські Служби Божі в церкві. А то, коли я нераз бувала на 12-ці, яка відправляється тільки по- англійськи, то завважила, що вірні це переважно молоді подружжя з дітьми, або взагалі молодь. А кожної неділі є 4 чи навіть більше Служб Божих в українській мові. Яке ж розщеплене почуття витворюється в наших дітей. Ми дійшли до мети. Я попращалася з Лідою і почала підніматись сходами до своєї кімнати, а Ліда повернулась до їдальні. Та на півдороги я мусіла пристанути, щоб біля вікна глибше віддітхнути. Ігор саме вийшов з їдальні і приступив до Ліди. І коли я дивилась на тих двоє молодих людей, до мене долетіли слова їхньої розмови: — Прости, Лідо, що я тебе лишив, але ми, студенти, мали коротку нараду в справі відкриття бюра Комітету Оборони Валентина Мороза у Вашінґтоні. А все ж таки українське життя розвивається, бо УКРАЇНСЬКА ЛЮДИНА... живе і діє в у країн- ських Генераціях... ЗОЛОТІ ДУМКИ (надіслала із журналу „Україна" п-ні Ніна Михалевич) Навчання в дитинстві — різьблення по каменю, в літньому віці — вилами по воді. .. Вони одружились з любови: і він любив гроші, й вона. Часом бідний не той, хто мало має, а той, хто багато жадає. Не завжди говори те, що знаєш, але завжди знай те, що говориш. 10 НАШЕ ЖИТТЯ, БЕРЕЗЕНЬ 1975 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top