Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40-41
42-43
44
ХАРЧУВАННЯ РІЗДВЯННИЙ книш Книш це один із найстарших родів святочного хліба, який відігравав важливу ролю в народніх звичаях. До наш их д н ів зал и ш и л ося мало інформацій про книші, і тому важко відтворити всі традиції пов’язані з цим святочним печивом. Знаємо, що в давнину книші були обов’язковим печивом на поминках, про це навіть згадував у своїй "Енеїді” Іван Котляревський: "Зробити поминки я хочу, Поставити обід старцям І зараз миттю всі пустились Горілку, м’ясо купувать, Хліб, бублики, книші вродились Пішли посуду добувать, І коливо з куті зробили ...... В усній словесності залишилися деякі прислів’я про книші як: "П о в н а п іч п а л я н и ц ь , посередині книш" "Одного поля ягода, одного тіста книш” "Поки бабця спече книші, а у дідуся не буде душі” "От тобі, Гандзю, книш!” "Книш — не пиріг" ”А вас книші поважаємо: як є у віщо, то вмачаємо, а ні у віщо — вибачаємо й без усього поїдаємо" ською мовою. Крім "Записних книжок", книга включає ще 20 сторін Довженкової "Авто біограф ії” та дуже цікавий Царинників есей про Довженка. Книга дуже дбайливо зреда гована: бібліографічні примітки розшифровують "темні місця" і дають посилання на найновішу літературу, додано не лиш покажчик імен, але й хронологію життя і творчости та фільмо- графію. Книга видана одним із найкращих університетських видавництв Америки і напевно знайде поширення серед кругів, що цікавляться кіномистецтвоом. М арта Тарнавська Згадуються книші навіть у пісні "Де ти бродиш моя доле? Не докличусь я тебе... чи в будинку із панами їси ласощі й книші? Але найбільше традицій пов’язаних з книшами, які залишилися до наших днів це звичаї під час Різдвяних Свят. В день Свят-Вечора книші і книшики господиня пекла так, щоб вибрати їх з печі в час сходу сонця. Перед самою вечерею, кутю покривали хлібом, а узвар книшем, коли ставили ці страви на покутті, чи перед дідухом. На Щедрий Вечір пекли дуже багато пирогів та книшів і в деяких місцевостях книш лежав по середині стола зі свічкою замість колача. Збереглася навіть жартівлива колядка яка згадує книші: "А за цю коляду — Дайте все доладу: Грудку каші, Кільце ковбаски, Книша — пирога.... А не дасте — За книша — пирога Поволочу хату за рога; За ковбасу — хату розтрясу, За кашу — візьму, Марічку вашу! Дай, Боже? На Йордан, коли принесуть свячену воду до хати, господар наливає її до миски і накриває миску книшем. Тоді обходить своє господарство і в кожнім окремім місці, чи господарській будівлі, малює крейдою хрест, кропить свяченою водою і залишає всюди кусник книша. Таким способом го сп о д а р посвячує ціле своє господарство і відганяє всі нечисті сили. Печення книшів було найбільше поширене на Великій Україні. Пекли їх теж і на Гуцульщині, про що згадує В. Шухевич в своїй книжці ” Гуцульщина”, і подає точний опис, як їх гуцули виробляли. На жаль печення книшів в двадцятім столітті почао підупадати, а їх обрядове призначення забувалося. Тільки нечисленні родини та деякі села зберігали ці традиції. Форма книшів була завжди о кр угл а . В иробляли іх двом а способами. Перший спосіб розтачати тісто на округлу паляницю, наложити на всю поверхню начинки, зролювати та положити в округлу форму. В деяких місцевостях книші мусіли мати по середині дірку — це було призначене для душ які, за повір’ям під час Свят- Вечора приходили до свого родинного дому. В інших по середині книша накладали кусок тіста "хлібенятко” і так пекли. Це ’’х л іб е н я т к о ” було призначене для душ померлих. Другий спосіб: розтачати тісто в довгу широку смугу. Прорізати тісто до половини в широкі паски. На непрорізану частину наложити начинку і покрити її прорізаними пасочками. Вложити до округлої форми. Припис на книш, який тут подаю зберігся в родині моєї мами, яка походить з Поділля, село Березовиця Велика, Тернопільщина. Родина мами, бабуні та прабабуні були одинокі в цілому селі, які пекли книші та подавали до борщу на Свят-Вечір. КНИШ 2 унції дріжджей 1/2 горнятка оливи 1 горнятко води 3 горнятка борошна 11/2 ложечки соли 1 ложечка цукру Зробити розчин з дріжджей, трішки теплої води та борошна. Коли розчин готовий додати решту складників та замісити тісто. Поставити в тепле місце, щоб підросло. Коли готове, розтачати на округлу паляницю, наложити на верх начинку зролювати та вложити до округлої добре висмарованої форми. Поставити щоб знов підросло, посмару- вати водою або розбитим яйцем і пекти на 350 коло години і 15 хвилин. Традиційно до книшків брали конопляну олію, але тому, що тут цього не можна дістати можна вживати соняшникову олію або звичайну оливу. НАШЕ ЖИТТЯ — ЛИСТОПАД, 1974 29 НАШЕ
Page load link
Go to Top