Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
українською патріоткою. Вона пристала до української громади в Полтаві, брала участь в усіх за ходах громади на полі культурно- національнім і її господа була справжнім українським салоном у Полтаві" Автор допису до львівської ,,Правди" зприводу її похорону 1890 розповідає, що коштом Єли- савети Іванівни видано в Полтаві граматку Золотова (перероблену Строніним) і 4 українські Прописі Кониського. Коли в Основі обіз вався голос Костомарова їіро зби рання коштів на видавання кни жок для народу, Єлисавета Іва нівна внесла й туди чималу леп ту. За ті гроші видано „Арихмет- к у “ Кониського, „Оповідання з св. Письма Опатовича". Російський уряд заборонив дальше видавання і зібрані гроші Костомаров повер нув у фонд на премію за найкра щий словник української мови. Багато допомогала вона недільним школам, найбільше дівочим. Одну дівочу школу в місті, другу міша ну на передмісті Павленках і що денну хлоп’ячу (вечірню) орга нізовану Кониським і Томашев- ським — Єлисавета Іванівна удер жувала власним коштом; сама хо дила по школах, сама вчила дітей і найбільше любила після школи співати гуртом з школярами. Ко ли в Полтаві зорганізувалося до волі шкіл, то до шкільної ради вибрано репрезентанткою блиса- вету Милорадович. За запомогою Єлисавети Іванів ни, загальна рада організувала була ,,Народню бібліотеку" (чи тальню). Також при організації відчитів та вистав для народу Є- лисавета Милорадович брала ак тивну участь. Рівнож власним ко штом удержувала школу в селі Рибцях. Від московської адміні страції ця акція, а особливо сама Єлисавета зустрічала великі пере шкоди і прикрості, зокрема від гу бернатора Волкова і жандармсько го полковника Белоіва. Вони доби лись того, що вже 1862 р. мінісгер Валуєв позакривав недільні школи (в тих школах вчили українською мовою) і заборонив театральні вистави. Репресії, щодо українського руху які почалися в Росії з 1863 p., примусили українських діячів звертати більшу увагу на Галичи ну і саме 100 років тому, згідно з волею Єлисавети Іванівни, у Львові заснували Товариство іме- ни Шевченка. Вона подарувала ве лику суму грошей на ту ціль (20,000 австрійських корон). На укове товариство у Львові хотіли назвати просто — „Галицьке Нау кове Т-во“ , але Єлисавета Скоро падська Милорадович виразно за жадала, щоб воно було назване іменем найбільшого сина України, Тараса Шевченка. Воно поставило собі метою видавати книжки і ча сописи, піддержувати літературні й наукові видання. За гроші пода ровані Єлисаветою Милорадович закуплено друкарню, яка стала о- снсвою Товариства. !В 1829 р. То вариство, було зреформоване і ста ло за короткий час справжньою українською Академією Наук. Ціле своє життя Єлисавета Ми лорадович віддавалася оправам до- бродійсности. Ще як було скасо вано кріпацтво, вона подарувала кожному своєму 'бувшому кріпа кові по одній десятині землі на душу, окрім того, що припадало по реформі за викуп1. Вона допо магала полтавській гімназії та ін шим школам. Починаючи від 1878 р. до своєї смерти вона була го ловою Добродійного Товариства у Полтаві та його щедро обдару вала грішми і са'диібою. Її смерть з 14— 15 березня 1890 р. викликала загальний жаль се ред українського громадянства. Кілька років пізніше, автор її біо графії писав: ,,Доки Єлисавета I- (Закінчення на обкладинці) Наша обкладинка Сьогодні на обкладинці Ю р ій З м іє б о р е ц ь — розпис на склі, X IX стол. У малюнках иа склі майстри клали основний контур рисунку темною фарбою, а проміжки між кснтурни.ми лініями заповнювали непрозорими кольорами. Малюнок виконувався з-заду. Ця техніка виконання творів була особливо поширена на Прикар патті. Малюнки на склі виконує за любки відома на цьому континенті малярка Слава Сурмач. Свято Юрія, Юрая-Рая, Ирія було третім, після Великодня та після „Про від", стародавнім дохристиянським святом наших предків. Казали: ,,В ссй день сходить весна на землю", або: „Перед тим тільки її викликали, виглядали, зустрічали, те пер вона вже тут. Юрій, або Юрай, Урай, Рай — це той воротар, що від микає небо на дощ".* А як за т р у б и в п р есв я ти й Юрій — З а зе л е н іл и го р и , д о л и н и , — Г ори , д о л и н и щ е й п ол о н и н и . П іш ли го л о си по в сіх н и зи н ах , По б у к о в и н а х , по в сіх н и зи н ах , Т а по р іч и н ах , п о к ер н и ч и н ах . У сі ни зи н и за зе л е н іл и , Всі б у к о в и н и сі заш ар іл и . Т а зо з у л е ч к и п о ви л італ и , П ови л італ и , за щ е б е т а л и , У сі ся річки п о р о зм е р за л и , У сі к ер н и ч к и п о в и п о в н ял и , П о о б ц вітал о все л атя ттям . Т а всі о веч к и та й за б л е я л и , У сі ся вів ч ар і ізр ад у в ал и * . Згідно з християнською релігією, св. Юрій, великомученик і перемо жець, походив із знатного роду з Ка- падокії, займав видатне становище у війську. Згинув як мученик за віру. Його ім’я вважалось княжим і більш десяти українських князів носили це ім’я. Його залюбки вибирали своїм па тронам лицарі, козаки, молодь. В Україні багато церков носить ім’я св. Юрія. Одна з легенд каже, що цей лицар на білому коні вбив триголового дра- кона-змія, рятуючи від нього царівну. Може тому вважали його опікуном жінок, особливо молодих і дівчат, які моляться до нього, щоб дістати добрих женихів. * М. Грушевський: „Історія україн ської літератури", том І, Київ-Львів, 1923 р. Стор. 183. Герб роду Милорадовичів Co-at of Arms of the Myloradovych family
Page load link
Go to Top