Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Дня 20 січня 1972 р. велика громада зійшлась у погребовом у закладі в Ютіці, Н. Й., щоб поклонитися во станнє домовині Марії Когутяк, го лові Окружної Ради. Переважало жіноцтво — це були представниці Відділів, що з ’їхались звідусіль. Коли винесено домовину — відрухово сформувався похід. Коротку відстань від погребного заведення до церкви св. Володимира промаршували Сою зники Округи, немов почесна сторо жа. На чолі цього п оходу несли вінок місцевого 57 Відділу СУА. Погідний зимовий день заповідався добр е для ж алобної церемонії. Похоронні відправи провадив о. па рох Богдан Смик в асисті о. Йосипа Лукашевича й о. Івана Гаврилюка з Монтреалу. Ж алобна громада своїм співом брала живу участь у Богослу- женні. Зворушливим було прощальне слово о. пароха Б. Смика. За підставу до нього послужила притча про сім дів, ща зарядили пальним свої сві тильники й такою власне о. парох схарактеризував нашу голову, що в житті своєму дбала про вічне, непро- минаюче. П еред присутніми встала її постать — людини й християнки. Цей образ провожав нас усю довгу д о рогу на цвинтар. А тут уж е зимовий час пригадав про себ е, бо почало мести снігом. Бі лим пагорбом привітала нас свіжо відкрита могила. Прощальні слова, що їх виголосив над домовиною її чоловік, д-р Володимир Когутяк, пр о йняли всіх глибоким зворушенням. Тут промовило тривке почування, що пройшло незмінно крізь 42-літнє по дружжя. Від цілої Округи СУА по- прощала Покійну п-ні Марія Крамар чук, містоголова Окр. Ради. Згадала тих довгих 10 років, що їх вона при святила ростові Округи й кожному Відділові зокрема. Родина запросила жалобну грома д у на поминки в церковній залі. їх відкрив молитвою о. парох Б. Смик і передав провід їх у руки д-ра Олега Волянського, приятеля родини. В ед у чий висловив родині співчуття від імени всіх присутніх і — коли вже спожили обід — став покликати до слова. Першою промовила п-ні Софія Онуфрик, представниця Округи Н ю арку і найближча співробітниця По кійної на терені Округи. Присутні по чули про початки їх спільної праці, реакцію на успіхи й невдачі, р о зб у дову праці в Окрузі й хрустальну вдачу Покійної, що в тому поході гартувалась і росла. Зчерги п-ні Лідія Бурачинська, голова СУА, дала гро мадську хороктеристику Покійної, як людини і Союзянкн. Головні думки цієї промови схоплені в окремій стат ті. На кінець повідомила про збірну постанову Округи —- створення Сти- пендійнсго Фонду ім. Марії Когутяк, що мав би служити здібним дівчаткам у Бразилії. Д-р О. Волянський відчи тав листу зголош ених пожертв на ту ціль. Представник Укр. Лік. Т-ва д-р Михайло Логаза попрощав Покійну, як голову Секції Дружин Лікарів се реднього стейту Ню й о р к і запропо нував збірку на Фонд Укр. Церкви в Потребі. Від 57 Відділу СУА в Ютіці промовила п-ні Ярослава Томич. Вона виявила те, як багато місцевий Відділ завдячував Покійній, що була впро довж кількох літ його головою. Даль ше говорив о. Іван Гаврилюк, як представник родини. Його слова включали підтримку горем прибитій родині. На його думку, Покійна ви повнила своє життя таким багатим змістом, як дружина, мати і громад ська діячка, що вже в тому можна знайти зерно потіхи. Попрощала По кійну також п-ні Фалина Войтович, голова 68 Відділу СУА з Сиракюз. Давніше вона жила в Ютіці й близь ко співпрацювала. Теплим словом по прощав Покійну о. Йосип Лукашевич, місцевий священик. Закінчив листу промовців інж. Ярослав Яцковський, голова Відділу УККА, що вказав на громадські прикмети Покійної. Останнє слово належало чоловікові Покійної. Воно глибоко зворушило й потрясло присутніми. Це немов була сповідь з їх гармонійного подр уж нього життя, затемнена болем вели кої втрати. Цей великий біль легше переносити в гурті і це власне дало пільгу його змученому серцю. Так само сприйняли це син і невістка та дальші свояки. Промови закінчили о. парох Богдан Смик, що відчитав збіркову листу на Фонд Укр. Церкви в Потребі й д-р Олег Волянський, що провадив з у- мінням і тактом цю жалобну гостину. Учасниця Чи ви вже подарували міській бібліотеці „Дух Полумя“ — творі* Л. Українки англійською мовою? ДЕНЬ НАРОДЖЕННЯ МАРУСІ БЕК Як відомо, Маруся Бек, б. радна м. Дітройту, відзначує свій день наро дження тільки кожні 4 роки. Вона народилася переступного року 29-го лютого. А що 1972 рік переступний, то в Дітройті злучились представниці жіночих організацій для вшанування дня народин цієї видатної громад ської діячки. В цьому Комітеті о б ’є д нались Окр. Рада СУА, Відділи Укр. Зол. Хреста, ОЖ ОЧСУ і Жін. Т-во „Просвіта44. Дня 27 лютого 1972 відбувся Уро- динний Бенкет при численній участі громадян Дітройту. Точніший перебіг ц ієї врочистої зустрічі подамо піз ніше. АРЕШТИ КУЛЬТУРНИХ ДІЯЧОК В УКРАЇНІ Хвиля арештів культурних діячів, що розпочалась у грудні м. р. в Укра їні, висунула також у наше поле зо р у три визначні жіночі постаті. Вони є названі між переслідуваними й ареш тованими. Ніна Строката, молодша на укова співробітниця Одеського Ме дичного Інституту, стояла перед за хистом дисертації в Центральній На уко в о-Дослідній Лябораторії Інститу ту. ї ї до захисту не допустили, навів ши в мотивації, що вона — відмови лася відректися свого чоловіка, Свя тослава Караванського і дальше під тримує з ним зв ’язок. Ірина Ста сі в, нар. 1940 p., п з- етка й учителька української мови й літератури у Львівському Політехніч ному Інституті. Вона підписала заяву в справі арешту В. М орозз і зверта лась до прокуратури з вимогою д о пустити ї ї на його процес. Улітку 1970 р. звільнено її з праці, а що нг могла дістати спорідненої праці пішла працювати д о фабрики ткалею. Ірина Стасів — це дружина поета Ігора Ка- линця. Стефанія Шабатура, нар. 1938 p., мисткния, працювала в ділян ці мистецького килимарства, Запро ектовані нею килими були виставлені на багатьох мистецьких виставках, зокрема ж у грудні 1971 р. на респу бліканській виставці-ярмарку в Києві. Теж підписала заяву в справі арешту В. М ороза і старалась за допущення на його процес. Поміж сотнею арештованих діячів культури в Україні є напевне ще й інші жінки, але про них відомості до нас ще не дійшли. 4 НАШЕ ЖИТТЯ — ЛЮТИЙ, 1972 П о х о р о н б л . п . М а р ії К о г у т я к Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top