Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
З а збереження культурної спадщини Іванна Рожанковська На протязі тисячоріччя Україна була жертвою майже безнастан них ворожих збройних нападів та тереком воєн, що їх на наших землях зводили між собою ближчі і дальші сусіди. Фізичне нищення населення ішло впарі з безпощад ним плюндруванням матеріяльних надбань, пожежами міст і сіл. Від княжих часів до Мазепи, це епоха в історії України, по якій майже не залишилося історичних пям’я- ток, що пропали безслідно -— зні вечені, пограбовані, спалені. Поза незначними виїмками, не дійшли до нас історичні документи, мистець кі скарби, старі книги, що при збирувалися в княжих і боярських палатах, церквах і манастирях, як також предмети щоденного вжит ку і домашнє устаткування, що сьогодні дали б змогу відтворити культурний рівень і побут древ ніх часів. Згодом пішло з димом багато архітектурних зразків ко зацької доби, а з ними і культур не добро гетьманських і старшин ських садиб. У XVIII і XIX ст. українські зем лі під різними займанщинами за знали довшого періоду відносно го спокою. В найбільш несприят ливих умовах політичного гнету почалося відродження української культури, що проявлялося у різ них формах. Питомий тим часам архітектурний стиль найшов вияв у будові численних церков, мана- стирів, палат, монументальних б у дівель. Розвивалося малярство і різьбарство, ожило домашнє і ре місниче виробництво. Наново по ставали архіви, бібліотеки, ми стецькі збірки. Речі історичного, культурного і побутового значен ня передавалися з покоління в по коління. На початку XIX ст. постали в південній Україні і в Криму перші музеї, переважно з приватної іні- ціятиви, для приміщення археоло гічних знахідок. З часом заснова но цілий ряд музеїв у багатьох містах України з історичними, ми стецькими, природознавчими, ет нографічними колекціями. Не о- ставали позаду духовні академії і манастирі, що збирали і зберігали старовинні предмети церковного вжитку. При університетах органі зовано музеї-кабінети, було чи мало приватних колекцій. У дру гій половині XIX ст. і на початку XX ст. постали і розвивалися му зеї в Галичині і на Волині. З вибухом війни в 1914 р. по чалася для української культури нова доба р; їни, що триває до сьо годні. Ціла Европа зазнала зни щення в часах обох світових во єн, одначе нема другої країни в світі, в якій грабунки і вандалізм дійшли б до таких розмірів, як в Україні. Воєнні дії першої світо вої війни залишили згарища і ру їни по містах і селах, за часів ре волюції чужа і своя голота про довжувало нищівне діло. Жертвою падали архітектурні пам’ятки, бі бліотеки, архіви, музеї, мистецькі збірки. За короткий час „українізації “ учені і музейні фахівці стали на ново зі запалом збирати й упоряд ковувати все, що врятувалося від знищення. їх одначе скоро усу нено, а на їхні місця насаджено неуків, що грабували, нищили і розпродували надбання україн. культури, а те, що залишилося, у- живали для творення осередків ком. пропаганди та наруги над Україною і її духовим дорібком. Ледве чи удасться хоч би приблиз но зробити підсумки втрат другої світової війни. Деякі відомі фак ти дають образ про загальний стан. Большевики вивезли частину му зейного майна під час утечі на схід і доля його невідома, музеї в Чер нігові, Полтаві, Харкові і Дніпро петровську згоріли, київські музеї були пограбовані. Подібної долі зазнали культур ні надбання західних земель Укра їни, де по війні почалася „реор ганізація" музеїв і бібліотек. У своїй праці „Археологія України". Я. Пастернак пише: ,,Після прихо ду до Львова совєтської окупацій ної влади, археологічні збірки всіх львівських музеїв 1940 р. комасо- вано-зібрано в один новозаснова- ний Державний Історичний Музей. Під час цієї акції, переведеної не- музейними фахівцями, багато предметів утратило свої метрики- наліпки з поданими на них міс цями знайдення, а з тим і свою наукову вартість". В. Дорошен ко подає у своїх споминах з пере- б вання у Львові в часі окупації про вандальське нищення больше- виками величезної бібліотеки НТШ. На окрему увагу заслуговує га небна роля Росії, що від найдавні ших часів приняла політику сис тематичного нищення усіх проя вів української національної куль тури та історичних пам’яток у вій ні і в мирних часах. Чого не доко нали війни і революція, це послі довно продовжує, за директивами Москви, совєтська влада в Укра їні. Недавні пожежі бібліотек це найновіший доказ цієї політики. У двадцятих роках знищено ти сячі церков, пограбовано або зни щено золоті і срібні предмети, ста ровинні ікони, різьблені іконоста си, цінні Євангелія, церковні кни ги, документи, ризи. Лише неве лика кількість предметів попала до музеїв. У тридцятих роках, в ча сі голоду, прийшла черга на скар би народного виробництва. Майно історичного і культурного значен ня, що зберігалося у старовинних скринях, було конфісковане, або помандрувало на базари для вимі ни за скибку хліба. В архівах і музеях Росії, яких збірки, дбайливо забезпечені, ма ло потерпіли від воєнних дій, на ходиться чимало історичних і куль турних пам’яток України, грабо ваних на протязі століть. Напри клад, неоціненої вартости збірка козацьких хоругов находиться в Ермітажі, туди також попали ар хеологічні знахідки скитських мо гил, в більшості вироби зі золота, срібла, слонової кости — зброя, прикраси, предмети щоденного вжитку. В часі від 8 жовтня до 5 грудня 1971 р. відбулася в ав стрійськім музею в Лінцу виста ва „Археологічні знахідки Укра їни", яка обіймала предмети три пільської і скитської культури, з колекції Українського Державно го Історичного Музею в Києві. На 331 експонатів не було ні одного 4 НАШЕ ЖИТТЯ — ЖОВТЕНЬ, 1972 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top