Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Наше інтерв'ю А кварельна лірика (Сильветка малярки Ліди Палій) Коли нам вдасться глянути крізь легко відчинене віконце у духов ний світ мистця, з його багатством уяви, островами, краєвидами й ві бруючою широкою ґамою відчут тя, тоді ми пізнали його справж нє „я“, його непідроблену мис тецьку особовість. Тоді, ми теж можемо переконатись, що музи х о ча й ходять своїми стежками, жи вуть у дружніх зі собою взаєми нах. Тому часто трапляється, що видатні мистці міняють пензель на перо, глину, камінь та другий ма теріял, в якому можуть виявити свою мистецьку снагу. Коли ж із такої позиції і з перспективи часу оцінювати не тільки технічну сто рінку, але теж інтуїтивні стимули різноманітної творчості Ліди Па лій •—■ графіка, ґваш, олія, літера турні нариси, поезії, експеримен тальні сценічні вистави, то у всьо му в неї слідно якусь внутрішну спрагу ліризму, елегійний сум, ту гу за чимось невідомим, нездійс неним, вимріяним. Це й позначує риси ї ї мистецької особовості, сві тогляду, принципу. Ліда Палій відчуває незаспок- оєну потребу ширшого віддиху, що саме викликає в неї бажання подорожей і тому кожного літа вона пізнає різні країни амери канського континенту й Европи. Вона любить подорожувати самл, не за „турою". Серед чужого ото чення, як вона сама каже „приєм но хвилююся, інколи стає боязко і водночас цікаво11. Тоді вона все бачить і сприймає по-своєму. Найцікавіші для неї люди, оці зви чайні, зустрічні на вулиці, на база рі в крамницях, музеях, Галереях. Вона має особливий дар легко на в’язувати розмову з чужинцями різного віку — від підлітків до з о всім старших. І саме з тими стар шими дуже цікаво розмовляти, бо в них ще живе довір’я до людей, в них щирість, простодушність, людяність. Це зацікавлення й з у стрічі з випадковими людьми по в’язуються деякою мірою з ї ї сту діями антропології й етнології в Торонтонському університеті та лекціями з археології України, що їх вона давала на Курсах У- країнознавства в Торонті. Дослі джування людей — не тільки їх фізичних рис але й їх духового о- бличчя — виказує продовжування прикметних національних особли востей, що й складається на істо рію культури народів і людства. Ліда Палій вивчала кілька існую чих мексіканських племен і напи сала англійською мовою працю, доповнену проглядками про ранні доацтецькі культури. Ліді однаково цікаво Опинитись самій серед індіянського села в Мехіку, чи в крутих привулках портового міста Сан Д ієґо у со- няшній Каліфорнії, на стрімкому збочі берега ріки Неретви в Юго славії, у Венеції з візією ї ї дав ньої гондолерської романтики чи у найкращому з усіх міст — Ки єві. У подорожньому ї ї деннику вже тоді навівались теми й ескізні накреслення майбутніх картин. Лі да брала участь у „виставці трьох11 (Новаківська, Кудрик) в публічній бібліотеці в Торонті, во на теж часто бере участь у збір них виставках українських мист- ців в Канаді та Америці. І хоча ї ї картини не мають вигадливої тематики, не „шокують", вони на віть не є особливо атрактивні — проте в них є якийсь магічний, мо жна б сказати інтимний реалізм і відвідувачі чомусь задержуються довше при ї ї картинах. Вона зав жди оставляє місце для індивіду альних над ними роздумів („Са мотність"). Після однієї виставки в Ню Йорку, мистець і критик С. Г'ординський написав у „Свобо ді": „Ліда Палій дала тільки дві картини та вони одні з кращих на виставці". Ліда — малярка тонких звору шень і настроїв. Навіть у квітах — чи це смарагдова зелень „Блю- шу" чи провесняна жовтінь „Фор- ситії", фіялкові, ,,Будячики"„ - — вона начебто_відкриває заховану в них красу, саме в їх скромності, у тихій радості життя. Ліда вміє теж вникливо глянути в душу буднів („Мехіканські діти") і в них во на находить поетичні нотки. В ї ї Різдвяних листівках („Богороди ця з Дитятем"), ілюстраціях до книжок, програмках, пластових пе чатках і т.п. чіткий рисунок вика зує руку майстра-графіка, що ко роткими рисками схоплює суттєве не вдаючись у декоративні деталі. Талант — ляконічно сказати бага то, —- розвинувся в неї в часі сту дій в „Торонто Коледж оф Арт“., а прецизійність рисунку вдоскона лює в щоденній заробітній праці в реклямі. Можна було сподіватись, що од ного дня Ліда Палій замінить пен зель на перо і свою ліричну палі тру та імпресіоністичне сприйман ня перенесе на слово. І от в ж ур налі „Сучасність" появилися ї ї ці каво схоплені „Подорожні нотат ки", „Мехіканські враження", „На острові", „Мозаїка часу і просто- Екслібриси Ліди Палій U k r a in ia n p a in te r L y d ia P a lly e x c e ls in e x lib r is НАШЕ ЖИТТЯ — СІЧЕНЬ, 1971 11
Page load link
Go to Top