Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Миті ювїляти Щ асливе 90-ліття Недавно тому появилась у нашій пресі вістка про 90-ліття визначної громадянки Євгенії Макарушки. ї ї р о дина, себто діти і внуки, відсвятку вали д е в стисло родинному гурті. А корисний шлях їх матері й бабуні вимагає ще й громадського насвіт лення. Євгенія Макарушка народилася в священичій родині Муликів 4. серпня 1880 р. Початкову й середню освіту отримала у Львові в польських шко лах, бо в тому часі українського шкільництва щ е не було. Вісімнад- цятьлітньою вийшла заміж за Остапа Макарушку, гімназійного вчителя. Перші два роки молоде подруж ж я проживало в Коломиї, а пізніш проф. О. Макарушка навчав в Академічній гімназії у Львові. Був спеціялістом клясичних мов, а навчав також укра їнської. В пізніших роках був дирек тором семінарії Р ідної Школи у Львові. О бов’язки дружини й матері випов нили життя м ол одої жінки. Одначе відчуття громадського обов’язку д о волі скоро впровадило ї ї в організо ване життя. Спершу бачимо ї ї в К руж ку ім. Ганни Барвінок, що сповняв завдання Кружка Р ідної Школи, опі куючись першою українською шко лою ім. Т. Шевченка у Львові. Також кооп. „Труд“, що провадила фахову школу для дівчат і кравецьку робіт- ню, зазнала ї ї уваги й опіки. Тому нічого дивного, що в 1917 році, коли українські жінки Львова заходились коло відбудови своєї ж іночої органі зації, яка припинила була свою працю з вибухом 1. світової війни, то Євге нія Макарушка стала ї ї головою . Ця відновлена жіноча централя прийняла назву С ою зу Українок у відрізненні від Ж іночої Г ромади, що діяла перед війною. Нелегкі завдання відкрились перед м олодою громадською діяч кою. Листопадовий зрив приніс ко роткі хвилини держ авного життя, а за ними слідкували — облога Львова і намагання відбудувати наше життя під натиском окупанта. Д о 1921 р. Євгенія Макарушка очо лювала СУ, а й потім займала пости в Гол. Управі. Про те знаходимо віст ку в звідомленнях із Гол. З ’їздів . ї ї місцем д ії було місто Львів і вона звичайно складала звідомлення з там виконуваної ж іночої праці. Але й інші акції зазнали ї ї уваги і співпраці. Коли виринула потреба оснувати бур су для дівчат-ремісни- чок, то Комітет того почину вона очо лила. Згодом знаємо, що Дівочу Р е місничу Бурсу відкрито в 1935 році. В часі виборів до польського сойму, що були проголошені в лютому 1928 року, Євгенія Макарушка кандидува- ла з листи Укр. Нац. Дем. Об’єднання від м. Львова. Та найбільше уваги й прив’язання виявила вона для С ою зу Українок. На кожному З ’їз д і очолювала комісію- матку, що було доказом великого для неї довір’я. У 1931 р. вж е до Головної Управи не ввійшла в зв’язку з родин ними обставинами. В том у році пе редчасно помер ї ї чоловік і вона му сіла сама завершити виховання св оїх п’ятеро дітей. Та все ж зв’язків із ж і ночою організацією не зривала. На Збор ах Філії СУ на місто і повіт Львів все ще допомогла провести вибори, так само на З ’їз д і Гол. Управи в трав ні 1933 p. І коли в грудні того ж року створився Діловий Комітет для про ведення Світового Ж іночого Конгре су, то Євгенія Макарушка очолила його. Ця велика праця підготови про йшла під ї ї опікою. І коли 16. червня 1934 р. при вщерть виповненій залі наблизилась хвилина відкриття — струнка постать Євгенії Макарушки вийшла на сцену, щ об відкрити Кон грес, привітати о б о х ієрархів наш ої Церкви і запропонувати президію. Та кож того ж дня, коли Гол. Управа на площі приймала похід дівчат і жінок у нар. строях — Євгенія Макарушка стояла поруч голови СУ Мілени Р уд- ницької і заграничної гості міс Шіп- шенкс. У своїй праці Євгенія Макарушка проявляла незвичайний такт, точність і почуття обов’язку. Своїм зрозум ін ням наших потреб і материнським відчуттям улегшила неодну трудну ситуацію. На цьому було основане те велике довір’я, що його відчувало до неї зорганізоване жіноцтво. І в родинному житті їй пощастило. Діти Євгенії й Остапа Макарушків стали видатними громадянами і про фесіоналістами, а до цього напевне причинився виховний вплив їх матері. Тепер вона проживає сер ед дітей і внуків у ЗСА. Своє 90-ліття зустріла в д о бр ом у зд о р о в ’ї й погідному на строю. Д о сердечних побажань роди ни й приятелів долучується наше ор ганізоване жіноцтво і кличе нашій ю е іл я т ц і звідусіль „многая літа!“. л. НОВИНКИ З ЦЕНТРАЛІ Дня 12. вересня 1970 р. відбу лась нарада Орг. Комісії СУА під проводом п-ні Ірини Левицької, орг. референтки Гол. Управи. У нараді взяли участь членки Ко місії, а саме — пп. Наталія Да ниленко, референтка мол. Відді лів, Оксана Рак, кол. голова Окр. Ради СУА. Запрошено до участи п-ні Ірину Падох, статутову рефе рентку Гол. Управи. Дня 19. вересня 1970 р. відбув ся в Укр. Інституті Америки в Ню Йорку З ’їзд представників Укра їнських Музеїв в ЗСА, скликаний заходами Інституту і Музею Нар. Творчости СУА. Представницями нашого Музею були — пп. Марія Ржепецька, референтка нар. ми стецтва Гол. Управи і Лідія Бура чинська, містоголова. П-ні Стефа нія Пушкар, голова СУА, взяла у- часть у З’їзді як член Дирекційної Ради, що завідує Музеєм Нар. Творчости. НАШЕ ЖИТТЯ — ЖОВТЕНЬ, 1970 11 П-ні Євгенія Макарушка U k r a in ia n so c ia l le a d e r M rs. E u g e n ia M a k a ru sh k a c e le b r a te d h e r 90th a n n iv e r s a r y НА РІЗДВО ПІД ЯЛИНКУ подаруйте своїм американським приятелям переклад творів Лесі Українки ДУХ ПОЛУМ’Я Ціна 3.50 дол. Замовляти в Централі СУА
Page load link
Go to Top