Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40-41
42-43
44
ПОСМЕРТНІ ЗГАДКИ КЛІВЛЕНД, ОГАЙО Ділимося сумною вісткою з членством СУА, що 28. травня ц.р. пересталося бити серце Марії з Трісків Олексин, якої ціле життя буде віддане тільки важкій праці для своєї родини, шкільної дітво ри й української громади. Найкращі роки свого життя во на провела на рідних землях, де працювала 35 років, як учителька, а згодом директорка школи в с. Дев’ятирі Равського повіту. Поки нувши Батьківщину працювала да лі невтомно над вихованням моло ді в таборах Німеччини. Зроду по гідної веселої товариської вдачі, вона завжди втішалася симпатія ми селянства та була його доброю провідницею й дорадницею, як у Рідному Краю так і на еміграції. На американському суходолі та кож кинулася у вир громадського життя, віддаючи всі сили праці у Рідній Школі, а також після засну вання 33 Відділу СУА ім. Лесі У- країнки, як голова його К-ту „Ма ти й Дитина" та врешті як про відниця першої на терені Америки Дитячої Світлички, якій дала кріп- кі основи так, що вона до сього дні гарно розвивається. Як справ жня українка-патріотка Марія О- лексин працювала також у Відді лі Укр. Зол. Хреста ім. Олени Те- ліги. Наскрізь переповнена добро тою, до всіх щира й прихильна, завжди на послугах української громади, не знаходила часу зай матися власними фізичними недо маганнями, що наче скритий ворог діяли в її організмі. Так вона по волі в’янула, аж 28. травня відій шла у вічність. Спи ж спокійно, наша дорога Співтоваришко, Приятелько і Гро мадянко, поки Господь Бог роз будить Тебе. Нехай пам’ять по То бі триває вічно. Чужа клівлендська земля нехай буде Тобі легкою... Михайлина Ставнича ПІТСБУРҐ, ПА. Ділимося з усім членством СУА сумною вісткою, що 12. травня ц. р. пересталося бити серце на шої улюбленої довголітньої го лови бл. п. Анни Юги, яка неспо дівано відійшла у вічність. Анна Юга народилася в с. За- райсько, пов. Самбір. До Америки прибула в 1913 р. і внедовзі вий шла заміж за Миколу Шнера. Під час трагічного випадку її чоло вік загинув і по якомусь часі вона вийшла вдруге заміж за Івана Югу, з яким прожила 27 літ. Замилування до праці в рідних організаціях з’явилось в Анни Ю- ги ще замолоду. Вона була спів- основницею нашого Відділу у 1940 p., його довголітньою, а в останніх роках почесною голо вою. Брала участь у Конвенціях УНСоюзу, і Укр. Нар. Помочі, як делегатка, але найрадше проявля ла себе на терені СУА. Завдяки лагідній і вирозумілій вдачі, що випливала з глибини її серця, вона вміла вдержати у Від ділі гармонійну атмосферу і по шану і вирозуміння серед членок. До останніх днів свого життя По кійна була в контакті з членками та практичними порадами піддер жувала їх у праці. Була щедрою у пожертвах на народні цілі. По стійно приєднувала нових перед платниць для нашого журналу та складала пожертви на пресовий фонд. Тому й не диво, що на її похо рон зібралась численна громада Пітсбурґу, а членки Відділу взяли в ній велику участь. Прощальне слово над могилою виголосила п-ні Іванна Старощак, секретарка 27 Відділу. Поминки підготували молодші членки Відділу. Покійна залишила у великому смутку чоловіка Івана, одинадцять унуків, дві заміжні сестри Розалію Ткачук-Макар і Марію Онишко, брата Івана Тимчишина і свояків в Україні. На поминках проведено збірку, що дала 92 дол. З того призначе но 20 дол. на пресовий фонд Н.Ж. 12 дол. на радіопрограму Пісня України, а 60 дол. на Визвольний Фонд. Управа 27 Відділу СУА ім. Ольги Басараб у Пітсбурґу ** * Ділимося сумною вісткою з на шими читачками, що дня 1. берез ня 1969 р. відійшла у вічність бл. п. Надія з Яцкевичів Громницька. Народжена у 1896 р. в Ораві, Зах. Україна, закінчила Ліцей Укр. Ді вочого Інституту у Перемишлі у 1912 р. Студіювала у Львівському університеті перед 1. світовою вій ною, потім одружилась з видавцем і книгарем Ізидором Громницьким у Львові. Була учасницею наших Визвольних Змагань. Працювала, як учителька і бібліотекарка. До помагала чоловікові у веденні кни гарні і прислужилася в поширенні української книжки. Полишила у смутку єдиного си на Романа і сестер д-р Віру Кос і Любу Мармаш. Хоч Покійна по мерла у Девідсоні, Саскачеван, то її поховали 18. березня у Ню То ронто з Церкви св. Михайла. Па нахиду відправили оо. Хомин і О- стапович у приявності ЗО осіб, між якими були представники Наук. Т-ва ім. Шевченка і Державного Центру Укр. Нар. Республіки. Вічна їй пам’ять! Редакція Нашого Життя НАШЕ СПІВЧУТТЯ Дня ЗО. квітня ц. р. відійшов нена дійно у вічність маленький Марко Смолинський. Щ об залишилась па м’ятка по ньому й щ об виявити наше глибоке співчуття батькам, членки на шого Відділу в Бостоні, до якого на лежить мати маленького Марка, зл о жили пожертву на Фонд Мати й Д и тина в сумі 66 дол., а саме: По 5 дол. пп.: Марія Базюк, Мотря Головінська, Віра Гриценко, Іванка Кан, Ксеня Масловська, Наталія Ми- колаєвич, Ірина Свистун, Анна Смо- линська, Ольга Федорів, Люся Чай- ківська, Анна Чопек. З дол.: п. Панчишин. По 2 дол. пп.: Євдокія Рогач, Єва Сахарук. По 1 дол. пп.: Ольга Бараник, Софія Вінсор, С. Костецька, Юлія Тутка. Цією дорогою складаємо наше сер дечне співчуття батькам інж. Богда нові й Тані Смолинським та обоїм Бабцям і Дідуням. Управа 79 Відділу СУА у Бостоні 14 НАШЕ ЖИТТЯ — ЛИПЕНЬ-СЕРПЕНЬ, 1969 Замовляйте складанку „УКРАЇНСЬКА ХАТА“ „ГАГІЛКИ“ по 2.00 дол. OSVITA, 947 Meetinghouse Rd. Rydal, Pa. 19046 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top