Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Петро Кізко ЗАЙЧИК СПИТЬ.., К орж ик 1 журавель Спекла мені мама коржик, а са ма пішла до сусідки. Коржик був кругленький, пухкенький та бі ленький. Відчинив я вікно навстіж, приніс крісельце, вмостився на ньому, ліктями обіперся у вікон ницю, тай бавлюся коржиком у руках хоч кортить його надкуси ти — аж слинка котиться. Але спочатку номилуюся, тоді — з’їм. Коли мій коржик із рук •— скік, тай вилетів через вікно. Ой Бо- женьку, і як же воно сталося? Я перехиляюся через вікно вниз, ди влюся, а мій коржик по доріжці покотився. Я з хати, та за ним. Ко ли гульк -— наш песик Бурчик на щетинився, роззявив рота й до коржика розігнався. — Ой песику милесенький, Бур- чинку дорогесенький, не їж мого коржика! Песик підбіг, залащився, вгледівши мене, а коржичок через відчинену браму покотився далі. Біжу я за ним, а він такий пруд кий, немов ракетою його жене. Вибіг мій коржичок на доріж ку, котиться чимдуж, а я за ним — аж дух мені запирає. Гульк -— якийсь кіт-чорнохвіст назустріч вибігає, та до коржика хвостом махає. -— Котику-чорнохвостику, не чіпай мого коржика. Він мені з рук-скік, та й у поле втік! Послухав і котик, покотився мій коржик. Аж тут навперейми -— зайчик-капланчик. -— Оце мені коржику, будеш в моїм животику! — Стій зайчику, •— кричу -— це спекла мені мамусенька, не чіпай заюсеньку... Зайчик мені покорився, а мій коржик кругленький, пухкенький та біленький — далі покотився. От біжить лисичка — хитричка. Ой, від цієї тяжко відкараскатись. А вона вже зубами цокотить, аж доріжка польова дрижить. — Лисичко-сестричко, лисуню- красуню, яка ж ти добра та мила, якби ти мого коржика лишила... І диво-чудо сталося: лисичка- хитричка хвостом верть-круть, та й подалася в дальшу путь... Ох, уже серце в мене тьохкає, а я за коржиком біжу. Ось уже й луки, а туди доріжка. Коржик тою доріжкою біжить, аж тут жура вель летить. — Ой любий мій жу равлику, стань мені в допомозі, зупини мого коржика в дорозі! Журавель на землю спустився, крильми замахав, та й коржика пе рейняв... Узяв у дзьоба журавель коржика-круглинку, а мене — со бі на спинку. Крилами дужими змахнув, й аж до мене до хати чкурнув. На підвіконня вікна мо го зсадив, коржика кругленького, пухкенького та біленького мені лишив, а сам у зелені поля, на квітчасті луки та сині озера по летів... А тим часом я коржика з’їв... Замовляйте збірнички ЗОЛОТЕ ПАВУТИННЯ СРІБНА ЗІРКА Впорядкувала М. Юркевич — Ціна 50 ц. — Тихо, цить! Зайчик спить! натрудився цілу днину, відтак заліз під перину — і заснув... Тихо цить! Ой, було у день турботи, а скільки було роботи! Вранці кімнату замести, мамі капусти принести, моркви теж треба нарвати, обчистити, сполокати, — в лісі рііца наломити і у кухню поносити. Треба варити обід... скільки в зайчика робіт! Хотілося і погратись, з зайчиками позмагатись... Відтак зайчик помив ніжки і шубовсть собі у ліжко, ще й будильник накрутив, щоб рано його збудив. Завтра знов нова біда, мама забагла гриба! І знов рано в ліс іди і шукай мамі гриби! Отак зайчик провів днину, втомлений вліз під перину — і заснув... Тихо цить! Зайчик спить! Тета Оля Зайчик спить НАШЕ ЖИТТЯ — ВЕРЕСЕНЬ, 1969 29
Page load link
Go to Top