Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40-41
42-43
44
РІК XXKV. ЛЮТИЙ, 1967 Ч. 2 Лариса Мурозич ГЕРОЇНЯМ УПА Горить у народі і буде навіки горіти Любов животворча до Вас, Героїні УПА, Тиранам несила любови огню погасити, У пітьмі нам світить лиш Ваша повстанська тропа! На ній так жертовно, плече-у-плече з вояками, Співаючи пісню ішли Ви у праведний змаг, Щоб владно замаяв над вежами Києва брами Злотисто-блакитний, державний наш прадідний стяг. Чи можна забути діла Ваші світлі й нестерті? Не раз, як медсестри повстанців чи як зв’язкові, Безстрашно у вічі Ви хижій дивилися смерті, Не раз, мов троянда, цвіла Ваша кров на траві. У Рідному ж Краю усіх, що стоять на сторожі Культури скарбниці, ї ї самоцвітів-перлин, Проторять за ґрати кати й яничари ворожі, Або на заслання, де їх ожидає загин. Та Ви, Героїні, в священній борні за свободу, З Героями разом — яскравий змагання пролог, На Ваших слідах знов там Велетні дужі народу Востаннє повстануть, здобудуть вінок перемог! Безіменні Лютий-місяць спонукує нас завжди до глиб ших роздумів. У бігу нашої многострадальної історії зложилося так, що в тому місяці загинули з рук окупата нашої землі — дві визначні укра їнські жінки. Ольгу Басараб, члена Української Військової Організації, замучено у Львові в лю тому 1924 p., а Олену Телігу, провідного члена Організації Українських Націоналістів розстрі ляно в Києві, в лютому 1942 р. Кожного року в лютому пропливає їх тінь над згадкою у чесгь Жінки-Героїні. Бо поруч них ми поклоняємося пам’яті інших, що попереджу вали їх, або, що пішли їх слідами. Вихоплюємо з сутінків забуття жіноцтво наших визвольних змагань, жертви большевицьких тюрем, жінок- повстанців із Кінгіру. Цього року згадуємо в лютому геройських жінок Української Повстанської Армії. Нам дуже мало відомо про поодинокі постаті чи подвиги їх. „їх ім’я — легіон11 можна сказати словами св. Письма. Бо в різному часі й різних частинах УПА вони дали великий вклад праці, завзяття й душев них сил. А їх наймення губились у гущі інших псевд. Призабувся також їх чин, що майже все- ціло обіймав санітарну, розвідну службу, а поде куди й постачання. Без цього вкладу УГ1А не була б стільки осягнула і так довго протривала у своїй збройній боротьбі. Небагато маємо джерел, щоб простудіювати дію жінок-вояків УПА. Основні праці про дію Української Повстанської Армії майже не зга дують їх, а літературні джерела це неповні доку менти. Можна опиратись тільки на спогадах учас ників, що вже є, або будуть друковані. Тому жінки-вояки УПА — це безіменні героїні, що являються ще однією особливістю нашої істо рії. Вони нагадують собою отих козачок, що мушкетом і списом боронили свого хутора від та тарської навали. Неодна з них пішла на ремені татарського коня в турецьку неволю. Так і її ду хова правнучка, жінка-боєць УПА знайшлася в концтаборах Сибіру чи Казахстану. Не знаємо імен одних чи других. Але їх ве лика жертва полум’ям запалу освічує їх шлях. І вона кликатиме дальші покоління до боротьби за волю свого народу. НАШЕ ЖИТТЯ — СІЧЕНЬ, 1967 1
Page load link
Go to Top