Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40-41
42-43
44
ДАЙТЕ КИЦІ САЛА Ольга Литвин Про мудру жабку Діти мили милом руки, вуха, губи, чистили старанно щіточками зуби, рушниками втерлись добре, як годиться. — А тепер помиймо котенят і кицю! Муркотлива киця хвостика лизала, не пішла до ванни, а таке сказала: „Таж мені не треба щіточок і мила, я малих котяток язиком помила, я малих котяток зубками чесала. Дайте за роботу сиру або сала“. Л. Гадай ХАТНІЙ ЗВІРИНЕЦЬ Чи гуртом, чи поодинці — Завітайте у наш дім, Побуваєте в звіринці, Хоч малім, але моїм: По кімнаті скаче мушка — Білокрила добродушка; Під вікном — блакитний птах, У зелених чобітках; Є ще й мишка-гризикнижка, Дуже чемна, хоч і звір: Не гризе ніколи книжки, Бо найбільше любить ... сир. Сяде снідати родина, А вона до сиру — скік!.. Отакий-то мій звіринець!.. Був ще й кіт, але ... утік. Леонід Полтава ЗБІРКА ВІРШИКІВ І ОПОВІДАНЬ Золота Бджілка упорядкувала Марія Юркевич — Ціна 50 центів — Замовляти в Централі СУА Одного вечора я вийшла з д о му, щ об вкинути листа в скринь- ку. Скри'кька була досить далеко на іншій вулиці. Того дня був сильний дощ і я вибрала годину взечорі, коли дощ у майже не б у ло. Але коли я наближ алась до скриньки, то почав лити такий дощ, що я ледве встромила мокрі листи в отвір і вскочила до теле ф онної будки на розі вулиці, р я тую чись від дощ у. Три стіни те леф онної будки були наполовину скляні. Коло будки був стовп із сильною електричною лямпою для освітлення вулиці, і я могла крізь вікно спостерігати з будки, як п а даю ть великі краплі дощ у, як сті кає в о д і по краях асф альтованої дороги, як пробігаю ть авта в один і другий бік, як виблискує крап лями дощ у смужка зелен о ї трави між хідниками і дорогою . Враз я помітила, що щ ось ма леньке рухалося через хідник і зупинилося на зеленій смужці трави. Це була невелика, сіра ж аб ка. Вона зупинилася так близько до дороги, де пробігали авта і так пильно дивилася на дорогу, щ о у мене виникла думка, чи не хоче вона перейти дорогу і дістатися до садка, що знаходився потой- бік дороги. Мені часто доводило ся бачити на австралійських до рогах роздуш ених канґурів, ґуа- нів, гадюк. їх приваблю є світло авт і вони, як зачаровані, вибіга ю ть на дорогу, попадаю ть під авта і гинуть. 'Я собі уявляла, що маленьку сіру ж абку чекає така ж сама доля під колесами авт, якщ о вона вийде на дорогу. Ж абка сиділа і вичікувала, а мо же відпочивала. Н астав момент, коли ніякого авта на вулиці не було. Ж абка ш виденько поскака ла на дорогу. Я з напруж енням оглядала дорогу в один і другий бік. З обох боків наближ алися авта. На одну мить авта заслони ли від мене ж абку і мені шкода було побачити її мертвою. Але яке ж було моє здивування, коли пройшли авта і вулиця була зн о ву пуста! Я побачила, що жабка сидить на білій лінії серед дороги, що по ній авто ніколи не має пра ва їхати, і де зупиняю ться також люди, переходячи дорогу. Ж абка посиділа ще кілька хвилин на бі лій лінії на середині, вулиці. В у лиця була така ш ирока, а кроки ж абки були такі м аленьку і мені знову здавалося, що вона відпо чивала. Знову пройшло кілька авт, а сіра ж абка все нерухом о сиділа на 'білій лінії. Коли вулиця знову спорожніла і не було ніякого авта, ж абка ш виденько поскакала через другу половину вулиці і, неуш кодж ена, добралася до сад ка. Я довго дивувалася маленькій мудрій ж абці і я чомусь певна, що вона не вперш е так перехо дила дорогу, де рухаю ться такі страшні великі авта. ВИПАВ СНІГ Настовбурчив пір’ячко Г оробець. Пострибав подвір’ячком Навпростець. Підстрибне й дивується: — На очах Біла стала вулиця, Білий дах! Інна Кульська ДОНЯ ХОЧЕ СПАТИ У моєї доні Оченята сонні, Рученьки мов з вати, — Доня хоче спати. Ніч прийшла тихенька, гпи, моя гарненька. Плат он Воронько Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top