Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40-41
42-43
44
М а л я т а й л і т н і в а к а ц і ї На нашій виховній стюрі'Н'ЦІ (Н. Ж., квітень 1966) п. Я. Грабоївен- ська-Телепко подала' низку корис- ні И'Х поіраід, як зайняти1 малята: в місті у літній час. Хочемо' обгово.- рити один а цих проектів доклад ніше, а саме зустріч дітей. Найкращою формою для таких зустрічей Є пів-ООЄЛЯ, ЩО' її пер шу вдатну спробу на: чужині зро била мин. року Виховна; К оміісія СФУЖО їв Торонті, під проводом пані Лесі Ш анти і цього року по вторяє її знову. Такі оселі по винні ми творити 'в усіх наших осередках, а поки, їх не маємо, порадити собі іншою, меншою і простішою формою пів-оселі, зор ганізованою зустріччю дітей кіль кох родині. Місцем такої зустрічі, один, або більше разів у тижні, може бути міський парк, або» приватний город, чи під час інегоди1, звичай на кімната;. Дітей підбирати при близного; віку, в групі: 4— 6, а я к що є їх більше і різного' віку, тоді творити дві групи, молодших і старших. Таїку групу бере під Ш ановна Пані Редакторко! Я вповні погоджуюся з тверджен ням п. Я. Грабовенської-Телепко про потребу дисципліни для дітей, цебто що дитину треба виховувати в пев них рамках, але я є великим воро гом надто гострої і безоглядної дис ципліни. Думаю, що постійне звер тання уваги дітям робить їхнє існу вання нестерпним, що тресура робить дітей нервовими й перевразливлени- ми, що постійний нагляд убиває са мостійність і ініціятиіву. Я бачила, як діти, що їх батьки держали в атмо сфері безоглядного послуху й за що- небудь карали, коли були самі, ста вали дуже незносні, дикі, вперті, рва лися до бійки й сварки, так як це робили з ними батьки. Теж я можу подати приклад, як не треба дитину силувати до зайнять, які хоч і ко рисні самі по собі, дитині не відпо- опіку одна з матерів, або' призна чена виховни'ця. Програму зустрі чі матері с'О'бі обговорюють за здалегідь і подбають за потрібне приладдя, іграшки,, книжечки,, па пір, спортові і городничі знаряд дя. Перекуску кожна дитина бере з дому, евентуально можна, замо вити ЩОСЬ ДО' ПИТТЯ. Проводить зустріч після намі ченої програми, одна з матерів;, а'бо виховниця. Якщо є більше груп дітей, то зайняття треба по ділити, на групові1 і спільні. На спільних можуть бути такі точки, як напр., спільний спів, вправи, гри, прохід, купіль, перекуска, то що,. Тоді до, нагляду мусить бути дві, або більше осіб. Якщо ж ді тей є лиш кілька, тоді матері мо жуть чергуватися, а; інші мати відпочинок від дітей. Такі зустрічі, чи сходини, хоіч і вимагають труду батьків, то приносять велику користь, бо ді ти не лиш учаться щось нового й гарного, але й збагачують знан ня рідної мови, перебувають в українському оточенні. І. П-а відають і можуть її психічно зло мити. Чотиролітній хлопчик мав грати ролю в п’єсці на закінчення садочка. Він дуже сумлінно приготовлявся і радів, як мама йому шила стрій. Але одного дня він не хотів на пробі го ворити, і вчителька покликала маму, щоб вплинула на дитину. Хлопчик уперто твердив, що він не буде гра ти. На самоті відповів на запит мами: „Я не буду грати, бо як я побачу ті всі люди на купі (він мав на думці багато публики), то я буду плакати4*. .. Мати прийняла це оправдання та просила дати ролю і стрій другій ди тині, що радо йшла на сцену. Подіб не трапилося з іншою дитиною, 5-літньою дівчинкою. Але коли спра ва дійшла до мами, вона насварила дитину, а на пробу змусила її піти, хоча дитина рвалася і плакала. По двох роках цей хлопчик пішов добровільно на сцену і дуже любить виступати, а дівчинка зненавиділа виступи, боїться їх і дістає трему, навіть якщо виступає в гурті. Таких прикладів на пересадну дисципліну є багато і я навіть самого слова „дис- ципліна“ не люблю. В українській мові це слово пов’язане є з військо вим режимом і сліпим послухом. Ді тей виховуємо, а не дисциплінуємо. Калина В. Н О В І В И Д А Н Н Я І в а; н. н а Савицька: Д ен ник Ромця, оповідання для дітей. Обкладинка П. Андруеева, ілю строване фотографіями. Філядель- фія-Ню Йорк 1963, 35 ст. Д ев’ятьлітній Ромко описує свої пригоди та переживання, такі ти пові для дітей у тому віці. Читай мо про мрію хлопчика мати пса, та якого саме він вибрав, як до глядав вороня із зл оманою ніж кою, як знайшов черепаху в го роді. Весняного дня Ромчика кор тить у мандри поза, школу, щоб приглянутися змінам у природі. Опис'ує відвідини цирку та1 свої ■пригоди — як загубився в лісі й одного1 разу малощо не втопився в океані, бо хотів доказати хлоп цям, що він ,не боягуз. Книжка призначена! для дітей у шкільному віці, хоч молодшим о- повідання будуть зрозумілі і ці каві, якщо мають старших братів чи сестер. Надається ДО' самостій ного читання 8-12 літнім —- опо відання короткі, друк великий і виразний, переживання, прита манні ДІТЯМ МОЛОДШОГО ШКІЛЬНОГО' віку. Найбільша вартість книжки в тому, щ о в ній описані події із щоденного життя, яке в теперіш ній час проходить у крузі чужо мовних товаришів. Часто діти не вміють описати по-українськи своїх переживань, а з цієї книж ки навчаться нових висловів, мо же й дістануть охоту дещо запи сати. (Варта читати поодинокі опові дання нашим дітям тоді, коли -ро бимо те, що в них описане. По рівняймо переживання, наші та Ромця після відвідин цирку, але про- подорож над океан прочи таймо краще... заїки поїдемо над океан. Р ута Галібей Р о з м о в а з м а м о ю 8 НАШЕ ЖИТТЯ — ЛИПЕНЬ-СЕРПЕНЬ, 1966 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top