Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40-41
42-43
44
Наша анкета у 1964 р. Український театр — це видатна ділянка української культури. В ті часи, коли друковане українське слово не могло дійти до українських мас, воно могло все ж таки лунати зі сцени й чарувати слухачів. Тому актори українського театру були поважними будівничими нашого Відродження. Погляньмо на ви датних представниць того роду мистецтва. Хто відгадає їх у тих трьох жіночих обличчях різної доби? Подайте відповіді на нижче вміщені запити. Розв’язки подамо у липневому числі нашого журналу. Розв’язка анкети заборонити співати по-церковно- слов’янському, або спрямувати наш похід бічними й менше рух ливими вулицями. Для вияснен ня необхідно подати, що в 1941 році румунська влада строго заборонила українську мову в публічному вжитку, а навіть у приватному на публічних місцях. Ця заборона йшла так далеко, що не можна було відправляти Бого- служби церковно-слов’янською і проповідувати українською мовою. Ми знали про таку заборону, а тому боялися встрявання поліції. На диво, румунська поліція не відважилась турбувати похорону і так похоронний похід повільно й без перешкод перейшов намі ченим шляхом. При вході до церкви вже ожи- дав о. декан Михайло Сімович, ге неральний вікарій української греко-католицької Церкви на Бу ковині, який, мабуть, вже вспів вернутися з еміграції у Румунії. Отець Сімович відслужив жалоб ну Богослужбу, після чого виго лосив зворушливу й глибокозмі стовну промову, в якій вказував на шляхетні прикмети сл. п. Оль ги Кобилянської, як людини й письменниці та на ту велику втра ту, яку поніс український народ із смертю визначної письменниці. Після церковних відправ похо ронний похід попрямував дальше Руською вулицею в напрямі цвин таря на передмісті Горича. Відда ляючись від центру міста, можна було вже з меншим страхом спі вати жалобні напіви в рідній мові. Похоронний похід спинився у ка толицькій чи греко-католицькій частині цвинтаря, де родина Ко- билянських мала свій родинний гробівець. У цьому гробівці була й похоронена Ольга Кобиляиська. Над відкритою могилою проща ла письменницю від чернівецької ,,Жіночої Громади*' її остання го лова, пані Равлюк, дружина проф. М. Равлюка. Хор відспівав остан ню тут пісню ,,Видиш, брате, мій", (Ж уравлі) і ми вже пізною порою, з мішаними враженнями дня, вертались із цвинтаря до дому. Вертаючись із похорону похму рі рефлексії ворушили мої мислі і мою душу. Було сумно й боляче, (Докінчення на ст. 10) У березневому числі наша анкета засягнула у світ образотворчого ми стецтва. Три видатні малярки показали ми [нашим читачкам. У численних від повідях, що наспіли, було багато влуч ного. Ось точні дані про ці три жіночі постаті: 1. ОЛЕНА КУЛЬЧИЦЬКА, нар. 1877 року в Бережанах. Мистецьку освіту пройшла вона у Львівській ремісничо- промисловій школі, у Студії Станісла ва Батовського, а потім у художньо- промисловій школі у Відні. Свої твор чі осяги розгорнула найбільше у ді лянці графіки, але проявила себе та кож майстром пейзажу. Та найбільші заслуги поклала в ділянці народнього мистецтва. її зарисовки церков і бу динків, народнього одягу, проекти ки лимів та ручних робіт — поклали о- снову під новітнє відродження цієї га лузі. її педагогічна діяльність допо могла передати це замилування й мо лодшому поколінню. Мисткиня про живає у Львові. Недавно тому з наго ди її 80-ліття поклонився їй весь укра їнський мистецький світ. 2. ТЕТЯНА ЯБЛОНСЬКА, закінчила Київський Художній Інститут у 1940 р., де її вчителем був Федір Кричевський, Талановита студентка звернула на себе увагу критики, але й зазнала чимало докорів за свої мистецькі шукання. їй закидували надто велику увагу для кольорових спроб, тоді коли, згідно з напрямними совєтського режиму, в о- середку зацікавлень мистця повинна стояти підсовєтська людина. Отже Т. Яблонська стала малювати сцени кол госпного життя й за те здобула при знання. Та найбільше уваги й серця вкладає вона в краєвиди і картини з життя дітей. Тепер Т. Яблонська явля ється однією з видатних мистців УССР. 3. КАТЕРИНА КРИЧЕВСЬКА, похо дить із відомої мистецької родини. Студіювала у Мистецько-Промисловій Школі у Празі й університеті в Гай- дельберзі Відзначається в краєвидах, її акварелі мають питому всім членам її родини ніжність рисунку і кольори- ту. Мала три власні виставки, одну в Ню-Йорку, а дві в Пало Алто, Каліф. 8 НАШ і Е ЖИТТЯ — ТРАВЕНЬ, 1964 1. Ім’я і прізвище акторки? 2. В якій галузі театрального мистецтва проявила себе (драма, комедія, оперета)? 3. В якому театрі виступала? Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top