Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
— Пора б уже починати1? — Та ні, рано ще. -— Котра година? — Ми засідання заповіли на сьому, а щолиш пів до восьмої. — Ага! Ну, то почекаємо. Довгий стіл, покритий зеленим сукном, надає поваги й важности черговому засіданню редакційної колегії Нашого Життя. Коли ста росвітський будильник — що по ставлений для контролі над модер ним електричним стінним годинни ком — голосно вистукує восьму---- при столі сидять уже всі, крім пані Марії і пані Наталії. — Пані Марія передала свій проект на письмі — каже пані Лі- да, відкриваючи паперову течку з машинописами, листами, фотогра фіями. Фотографії одразу ж при вертають увагу присутніх. Не див но: цікавість до образків, зокрема до кольорових, притаманна ж не тільки ґрадуантам дитячої світлич ки СУА. — Почнемо може від пані Оле ни, каже пані Ліда. — Щ о ж, мій плян показового числа Нашого Життя дуже про стий — каже пані Олена. На пе редову пропоную статтю: „Ставай те членами СУА“. Наголовок про блемної: „Чому в нас брак гордо- сти на нашу організацію ?“ Цен тральна: „Будівничі і гробокопате- лі“ — це про членські вкладки і про фінансову господарку відділів. Інтерв’ю з президенткою Міжна- родньої Ж іночої Ради. Фейлетон: „Чому в голови болить голова?“ От і все. Ага, ще актуальна: треба щось про наше становище до чер гових виборів на президента ЗДА. Повісти не потрібно: решта місця для хроніки відділів. — Зовсім слушно, — завважує пані Юзя. — Я теж за те, щоб хро ніку відділів побільшити. В моєму проекті „При громадській роботі" займає 16 ст., в тому десять сто рін — хроніка Филаделфії, бо ж це найактивніший наш осередок. Крім того в мене запроектовано такі статті: передова: „Жінки переби рають провід". Центральна: „Пре са — наша пропагадивна зброя11. В проблемній обов’язково дати від січ чоловікам, що ображають укра їнське зорганізоване жіноцтво. Фейлетон: „Печена бараболя чи картопля, не пюре“. Є в мене крім того готова актуальна стаття: „Ви шивані Вечерниці і справа визво лення України", та інтерв’ю з го ловою 43-го відділу СУА. Замість повісти, якщо залишиться місце пі сля хроніки відділів, можна дати якусь серйознішу лектуру, от хоч би якусь працю для політичного освідомлення членок, чи щось по дібне. Найвищий час, щоб зоргані зоване жіноцтво почало поглиблю вати свою політичну освіту та сер йозніше ставилося до своїх гро мадських завдань. В цей момент входить пані Ната ля. — Ах, вибачайте, я знову запі знилася... Цілий день у дорозі, ще зранку не була дома. Навіть обі дати ніколи! Пані Ліда і пані Олена замету шились: — Може зладити вам пе рекуску? — Та ні, не турбуйтесь, я зараз біжу додому. Адже засідання дов го не триватиме? Дуже поспішаю... — Ви не забули принести ваш проект показового числа Нашого Життя? — Та ні, ось, маю цілий плян на письмі — хвилиночку, зараз пошу каю у течці. — Даймо пані Наталі відітхну- ти, я тимчасом прочитаю проект пані Марії.О, письмо коротеньке. Передова: „За душу молоді14. Цен тральна: „Слово до батьків14. Реш та журналу: поширений, багато- ілюстрований відділ „Нашим Ма лятам44, з окремим додатком: „Мо лодий доріст44. Ну, що ви на те? — Хвалю, хвалю — каже пані Наталя. Але мій проект розрахова ний на дорослих читачів. Передо ва: „Плекаймо нашу мову44. Цен тральна: „Леся Українка в світлі нових літературознавчих дослідів44. Актуальна: „Походження назви „колядки 44 . 44 Інтерв’ю з професо ром Ш ерехом в справі нового пра вопису. Фейлетон мені вже теж обіцяли: „Пригода з апострофом44. Замість повісти й хроніки вважаю, що корисніше 'буде дати у продов женні упрошений курс україн ської граматики та правопису для щоденного вжитку українського зорганізованого жіноцтва. Це — єдино на потребу. Жах один, в я- кому занедбанні на еміграції наша мова! — Так, так, — каже пані Іри на. — Дивуємось молодим, а варто тільки послухати як розмовляють українською мовою дорослі... І то все батьки, вчителі, журналісти. І в кого вчитися тій нашій молодій зміні? — А яка ваша думка про пока зове число Н. Ж.? НАШЕ ЖИТТЯ — СІЧЕНЬ, 1964 7 Фейлетон САЛАТКА без отРУТИ Молодиця з с. Купчого коло Буська ■в Галичині W om an’s w e a r of B u sk reg io n in W estern U k rain e вчителі ловлять їх і пробують розпіз нати їх досконало схарактеризовані обличчя. Подібні перешкоди мають вони на Новий Рік, а дівчата на Йор дан, коли йдуть щеДрувати. Надія Тимчук, Бофало
Page load link
Go to Top