Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36-37
38-39
40-41
42-43
44
РІК XX. ЛИПЕНЬ-СЕРПЕНЬ, 1963 ч. 7 Лариса Мурович МАЛЮНОК ІЗ ПЕРСПЕКТИВИ Ізблизька подивиш ся — темна пляма, Та здалеку — розцвіте панорама. Щ о Л’Єнтою Прута є 'перетята, Біліє у лузі голубка-хата . . . Чому думко туж иш усе, неівпинно? Щ оночі присниш ся, о Буковино! . . . .Човенце на хвилях, які втопили Весло — і круками гребу щ осили. Ш утливої хвилі чутно балачку: Човенце, зробім о сьогодні „качку“! Із берега кличе тривож но Мати, Та я не бою ся, Пруте, мій брате; На хвилю лягаю й у срібній піні Несеш мене Ти до сестрички-ріні. Н ад нею м елодії вітру ширші, Там 'можна б писати яскраві вірші, Бо променів сонця не зрахувати — Д о1 серця мене пригортає М ати . . . Крізь темряву літ і її заливи, М алюнок цей бачу — із перспективи. 28. квітня 1962 Марія Косовичева РІДНИЙ ЛУГ Рідний луг, запаш ний буйний луг На узбіччі подільського яру! Луг: улю блений щ ирий мій друг, Повен щ едрого ш уму і чаїру. З лугу видж у в долині село, — І хати, — і сади, — і городи, — І ріку, щ о Я'СНІЄ, як скло, Блиском гож ости — плесом погоди! За селом, он, виднію ть иол'я! Колосками шумлять ниви, ниви . . . П ом іж нивами шлях, битий шлях В світ далекий, таємний, вабливий! Серцем чую, щ о лиш у село! М абуть, ген, в далині жити буду . . . Все ж я пахощ ів зілля, щ о в лузі росло, Ввік не вирву з душ і, не забуду! 1939 Чому зневірюємось ? Від 1959 р. у місяці липні відзначаємо Тиждень Поневолених Націй, визнаний законом Американського Конгресу і підписаний Президентом Америки. Здобули цей закон українці та інші поневолені Москвою народи в боротьбі за опінію світа для справи звільнення наро дів СССР. Не зважаючи на те, що Тиждень Поневолених На цій є покищо лиш суспільною дією і його цілі не по криваються з напрямними політики американського уряду, то це є велика моральна зброя в руках пред ставників поневолених народів поза залізною заслоною і ми повинні використати цю зброю, піддержуючи Український Конгресовий Комітет Америки, що прово дить акцію Тижня Поневолених Націй. Все більше маємо доказіг на те, що теперішня хо лодна війна — це війна ідей і світоглядів, змагань у ді лянці цих ідей, у ділянці науки, техніки і культурних здобутків, боротьби за душу й думку людини, як і за її творчі діла. І бачимо наочно, що в цьому світі духової боротьби становище, яке зайняла українська спільнота поза Укра їною, є дуже відповідальне й правильне. Якщо часом нас огортає і зневіра, тому що не бачимо й ледве чи побачимо за нашого життя реальні успіхи нашої дії, здійснення бажань, за які поклали життя цілі покоління борців, то мусимо усвідомити, що шлях до самостійносте кожного народу був важкий, а в теперішній духовій боротьбі він ще трудніший та повільніший. Але ми маємо наочні докази успіхів на ших змагань — у першу чергу наші здобутки в ділянці культури й (мистецтва. їх вартість не лиш у тому, що вони увійдуть колись у загальний скарб культури народу, але і в ширенні правди про Україну, здобуванні опінії світу і вкінці — у змаганні з творчі стю у сучасній Україні. Творчість української еміграції змушує окупацій ний уряд іти на уступки в культурній ділянці, а це є хіба найкращий доказ доцільносте дії еміграції. Не рівні це змагання, але почесні і варті нашої снаги. Слова Митрополита-Ісповідника ВПреосвященного Кир йосифа Сліпого, що кожна важлива дія еміграції дає концесії Рідному Краєві — є авторитетним потверджен ням цього факту. Тут слід підкреслити ролю української жінки в за* гальному змаганні. Українське організоване жіноцтво, плекаючи наші морально-етичні вартості, дбаючи за молоде покоління і здобуваючи все більше позиції міжнародкього терену — продовжує традиції україн ського жіночого руху, що завжди служив справі свого народу. НАШЕ ЖИТТЯ — ЛИПЕНЬ-СЕРПЕНЬ, 1963 1
Page load link
Go to Top