Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Слова Марійки Підгір’янки. Оленка (Присвята Оленці Заклинській) Музика М. Колесси. Ганна Черінь Морока з Федьом Хто такий Федь? Це — наш найменший братік, недавно йому минуло два рочки. Він завдає нам багато потіхи і не- менше мороки. А що таке морока? Це — така весела справа, що за бирає безліч часу, багато праці і дає багато втіхи і сміху. Морока і наш братік Федь — це майже те саме. На свої два рочки Федь аж за розумний. Він цілий день говорить, співає, бігає, витанцьовує, скаже вам, ані на хвилю не задумавшись, як каже курочка, гусочка, півник, свинка, корівка і все, що тільки голос має, в книжці покаже вам усі літери „о“, знайде на карті Київ... А до того ж іще наш Федьо дуже гарненький: личко рожеве, з червоними устоньками й ясно- блакитними очками, не затовстий, але повненький (їсть собі нівроку, як качечка...). І коли ввечорі наш Федьо, умитий і причесаний, у рожевій піжамці, стане навколіш ки й молиться на сон за нас усіх, за рідних і за Неньку Україну, то ми всі на нього дивимося, як на картину — такий він гарний, мов янголятко. І його щирі дитячі мо литви певно дуже нам помагають, бо з того часу, як Федь з’явився на світ, ніхто в родині не хворів і журби ніякої не мав. Але ж дає нам наш Федь і мо роки! Верткий, як вивірка, всюди його повно. Все він хоче знати, без кінця питає: „А що то? А що то?“, та мало того, що питає, а й помацати все він мусить. Кожну квіточку на городі понюхає, та так, що часом і знюхає її зі стеб ла. Одного разу узявся нюхати і кропиву, попік соїбі носика і два дні був зовсім негарний! Але об мацувати все одно не перестав. То було кота за хвіст потягне, а кіт, звичайно, як кіт, не розбирається, що то двохрічна дитина — і дряп його лапою по лиці! Знову Федь на кілька днів утратив свою красу. А як трохи забув, пішов знайоми тися з бджолами, і вони дали йому доброго меду! Доглядаємо Федя ми втрьох: я, старший брат Андрійко і дідусь. Це тоді, як мама й тато на роботі, а як вони приходять додому, то морочимось із ним усі п’ятеро. Я думаю, що коли б нас було й де сятеро, то й тоді б усім вистачило з Федем роботи. Тепер ми на вакаціях. Дідусь теж на вакаціях, поїхав на тиж день до свого приятеля рибу ло вити. Отже, поки прийде мама, бі ля Федя нас тільки двоє. Федь встає дуже рано, починає співати і, мов той півничок, будить нас. Хочеш-не-хочеш, вставай і давай йому їсти та пильно дивись, щоб він не накоїв якоїсь шкоди. Десь коло десятої телефонує мама — чи все гаразд, потім ми ведемо Фе дя гуляти, потім приходимо на по луденок, всі їмо, тоді Федь кла деться спати і спить міцно, аж по ки мама прийде з роботи. Сьогодні я з’їла дві зайві віта міни і випила три склянки молока. Сили набиралася, бо Андрійко ще звечора відпросився в мами піти з товаришем до кіна. Така цікава програма, спеціяльно для юнацтва І Якби я здогадалася першою по проситися! Але Андрійко мене ви передив! Ну, нічого: з Федем теж весело. От тільки бігати і крути тися за ним буде нелегко! 22 НАШЕ ЖИТТЯ — ЧЕРВЕНЬ, 1961 Та Оленка, та маленька, танцювала веселенька, Танцювала без у станку, як світило сонце зранку. Та Оленка, та маленька, танцювала веселенька, Танцювала і в тій порі, коли сонце грало вгорі. Та Оленка, та маленька, танцювала веселенька, Танцювала вечорами, коли сонце за горами. Вснуло сонце за горами, а Оленка б і ля мами, Та Оленка, та маленька, що гуляла веселенька. Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top