Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Галушки перемагають Переглядаючи совєтські газети й журнали спочатку дивуєшся, скільки уваги прид і люється жінці- робігниці в багатьох д і лянках її життя. Але при дальшому розгляд і вияснюється справа. Найбільше вражає читача, навіть такого, що знає совєтську дійс ність, як перекручуються поняття у большевиків. Те, що треба бу ло б ховати, як ганьбу для уряду, подається як надзвичайне досяг нення. Ось малюнки-фота жінок, що працюють на важких робо тах — на висотному будівництві, комбайнах, тракторах ітд. Працю вони звичайно переводять без спе- ціяльного одягу та вже завжди без рукавиць. Тягнуть необстругані дошки, тримаються зимою за залі зо та інше. І все це подають як до сягнення жіноцтва... А крім того влада хоче показати, що жінки не стомлюються та мають вільний час, а для цього подає безліч зни- мок із гуртків культурної самоді яльносте, на яких дівчата та жін ки, одягнені в українські націо нальні строї, співають, танцюють, або беруть участь у театральних гуртках. Друкується багато фотографій жінок-ударниць та нагороджених різними титулами, що зв’язані з виконанням праці. Ця увага влади зрозуміла, бо половину працюю чих становлять жінки, а в галузі охорони здоров’я, освіти та в сіль ському господарстві відсоток жі нок сягає до 80'%. Совєтська „Е- кономічна газета" пише, що до 1965 р. на фабриках і заводах пра цюватиме від 5 до 6 міліонів жі нок. Але „запрошуючи" до праці, комуністи не здійснили обіцянок Леніна звільнити жінку від „тур бот хатнього вогнища". Дитячих закладів, їдалень загального хар чування та інших суспільних уста нов обмаль. Поскільки ж без них держава не може використати всі сили жінки, виникла у когось на верхах думка — перекласти на плечі жінки й турботи по влашту ванні ЦИХ ДОПОМІЖНИХ інституцій. Журнал „Радянська Жінка“ в 1960 р. уділює багато місця т. зв. „жіночим радам“. Вміщено цілу серію статтей і в першій із них можна прочитати: „Ще точилися останні бої з гітлерівцями... а на підприємствах, на шахтах жінки розбирали завали, наводили мо сти, відбудовували водопроводи, лікарні, насаджували садки, лопа тами копали колгоспні поля і вруч ну засівали їх. І в цій героїчній праці велику організаторську роль відіграли жіночі ради, створені за почином партійних організацій". Себто ролю машини й худоби ви конували жінки, а батога — кому ністична партія. Рівночасно бачи мо, що в дальшому жіночі ради приймають на себе й інші завдан ня. Починаючи з малого — на вчання крою й шиття, улаштуван ня дитячих майданчиків у містах, контролю роботи магазинів, їда лень, дитячих садків, допомогу пристарілим членам артілі, сані тарних постів, тощо до створення колгоспної пекарні, громадської лазні та головне до поліпшення медичної обслуги та захисту ма лят. , Де українці незалежні від свого колонізатора — Москви, вони ви являють належний напрямок су спільної діяльности. Докази цьо го можна взяти не з журналу, а з книжки „Сорок лет совєтського здравоохранения“, де просто ска зано, що до охоплення сільського населення медичною допомогою при пологах поперед усіх союзних республік стоїть Українська ССР, охоплюючи потребу на 73%. Та кож колгоспні ясла мають най- ширшу мережу в Україні — це тому, що їх будують та утримують на колгоспні кошти. Ті ж медичні установи, що фінансовані за раху нок державного кошторису, мають найкращу мережу ;в російській республіці, а на Україну відпуска ють коштів значно менше, ніж її питома вага в населенні Совєт- кого Союзу. Всеж одне з головних завдань по думці уряду й партії, як це сказав Хрущов на XXI. з’їзді ко муністичної партії — втягнути як найбільше жінок на виконання се мирічного пляну, а не обслугову вання потреб дітей та родини. Го ловні труднощі є в сільському го сподарстві, бо ані колгоспна, ані радгоспна форма господарювання не відповідають натурі сільського господарства, до чого комуністи ніяк не хочуть признатись та й ме тушаться, шукаючи винних у про валах та таких винаходів, які зра зу повернули б господарство так, щоб воно хоч нагодувало населен ня СССР. Надумав Хрущов підня ти цілину в 'Казахстані, але це при несло тільки велике лихо. Тепер він вбачає панацею від усього зло го в кукурудзі, але з тим також не щастить. На січневому пленумі ЦК довідуємось із промови Хрущова, що в 1949 р. зібрали 20,1 центне ра кукурудзи з гектара, а в 1960 році тільки 10,1 центнера. За пля- ном на Україні треба засіяти зер новим та зернобобовим збіжжям 19,1 міл. гектарів, а з них біля по ловини кукурудзою — 10,5 міліо нів гектарів. Більш усього галасу викликає те, що на Полтавщині з її родю чим чорноземним грунтом куку рудза дає найпоганіші врожаї. Але це ж так зрозуміло! Чи хоче хтось ходити коло кукурудзи, панькати- ся з нею, щоб їсти замість пше ничної паляниці та полтавських галушок — мамалигу? І жінки, в руках яких є сільсько-господар- ство, ігнорують хрущовські ви гадки, щоб задоволити україн ський шлунок хлібом та улюбле ними стравами. Зрозуміло, що це одна з причин, а головні — політично-економіч ного характеру не можемо розгля нути в короткій журнальній стат ті. Олена Трофимовська ПРИБУЛА ГРОМАДСЬКА ДІЯЧКА Недавно тому прибуло до ЗДА з Аргентини подружжя Віктор і Тетяна Цимбал. П-ні Тетяна Цимбал відома була в Аргентині як організаторка шкільництва та різних імпрез, а особ ливо відзначилась допомогою ново прибулим емігрантам у pp. 1947-48. Вітаємо відому громадську діячку на новому поселенні! 2 НАШЕ ЖИТТЯ — КВІТЕНЬ, 1961. Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top