Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
ХРИСТОС ВОСКРЕС! День весняних надій, великодних пісень. О, який золотий, цей сподіваний день! Зеленіє усе, і трава-мурава, і кущі, й дерева, запашний гіяцинт і тюльпановий квіт, і вербові сережки звисають із віт. Голубінь, і теплінь, і повітря ясне, щебетання пташок гомінке, голосне. Як радіє усе, як весніє усе! Дзвін лунає і вість Великодну несе до осель і садів, до озерових плес, що Христос для людей після смерти Воскрес! Г. Чорнобицька МУРЧАТКО Розкажу я вам спочатку Про моє мале мурчатко: В нього чорні лапки й вушка, А на спині жовта смужка, На голівці чорна цятка, Мов нашита з вовни латка, На боках сіренькі плями, — Я люблю його без тями, — Все воно смішне, пухнате, Ще мале, а вже вусате. Вигина дугою спину І пустує без упину: То стрибне, а то присяде, Мов чомусь страшенно раде, Роздратую—страх сердите— Може боляче вкусити, А погладжу — враз муркоче, Аж примружить навіть очі. Я його зову Мурчатком, Бо це Мурчине дитятко. Варвара Гродська РАКЕТА Приготуйтеся! Ракета Вже готова до відлету! Заревів мотор: гар-гар-р-р! І помчали ми до хмар! Ігор стежить за мотором, Федь по радіо говорить, А Ганнусенька із круп Для пільотів варить суп ... Вже земля внизу кружляє, Сонце збоку десь палає, А зірки, мов павуки, Швидко скачуть набоки! Все було б гаразд, та горе — Щось як бахне у моторі! Крісло тріснуло, а ми... Ми всі попадали на п'длогу! JI. Полтава ПИСАНКА ДЛЯ БАБУСІ Я цю писанку візьму, понесу бабусі, прокажу: „Христос воскрес Як „Воістину воскрес" відповість бабуся, я рідненьку поцілую, похвалюсь, що з татом написали писанок гарних і багато. — Ми! Удвох із татом! Г. Чо. НАШЕ ЖИТТЯ — КВІТЕНЬ, 1961.
Page load link
Go to Top