Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Світова Федерація Українських Жіночих Організацій ТРИНАДЦЯТИЙ РІК ВИДАННЯ ЧИСЛО ЧЕТВЕРТЕ П’ять років тому, дня 29. берез- ян 1956, відійшла у вічність голова СФУЖО — Олена Кисілевська. Її відхід вкрив глибокою жалобою українські жіночі організації та українське громадянство. Рік пізніше, у червні 1957 p., українське зорганізоване жіноц тво вшанувало пам“ять своєї го лови поставленням нагробного ка меня на могилі в Оттаві. З тієї на годи зустрілись провідниці жіно чих організацій в Оттаві, щоб від дати шану покійній провідниці у- країнського жіночого руху та щоб спільним порозумінням перебрати й дальше продовжувати працю Покійної. У 1959 р. Світовий Конгрес Українського Жіноцтва у Ню Йор ку відзначив 75-річчя українсько го жіночого руху і 10 літ праці СФУЖО. На головній залі нарад висів портрет першої голови СФУЖО, як тієї, що почала свою громадську працю членством у першій жіночій організації в 1884 р. і яка, як основниця й перша голова СФУЖО дала великий вклад праці для розвитку й шляху світового об’єднання українсько го жіноцтва. * * * Українське жіноцтво дало до каз великої громадської зрілости, коли після закінчення воєнних дій, у переломовому повоєнному часі знайшло дорогу до скликання й переведення 12. і 13. листопада 1948 р. Жіночого Конгресу у Фи ладелфії та створення світового об’єднання українок у вільному світі — СФУЖО. На тому Кон гресі Союз Українок Америки і його голова Олена Лотоцька були господинею Конгресу. У тому Конгресі відограла поважну ролю Олена Кисілевська. Тоді вибрали її першою головою СФУЖО. Ве ликий авторитет і пошана, якою втішалася Покійна між україн ським жіноцтвом, її довголітня громадська праця й досвід давали повне оправдання цього великого довір’я, що ним наділило її тоді українське жіноцтво. Це був тяж кий і поважний обов’язок. Український жіночий рух, що розвинувся в pp. 1884— 1939 у потужну силу, мав своє коріння в рідній землі й звідтіля черпав соки для своєї праці в краю й на нових місцях поселення. Друга світова війна й большевицька о- купація всіх українських земель унеможливила працю українсько го жіноцтва в краю. Створення світового осередку на Конгресі у у Филаделфії дало змогу продов жувати mo працю у вільному сві ті, одначе без можливосте праці на рідних землях, без живучих со ків рідного ґрунту. Перед СФУЖО стануло завдання — об’єднати і скоординувати працю українсько го жіноцтва в різних країнах та континентах для добра україн ського народу й його змагань та стати висловом свобідної думки українок у вільному світі. Завдан ня це не було легке, але Олена Кисілевська виявила себе вповні готовою для нього. Від молодих літ вона брала участь в україн ському жіночому русі й мала орга нізаційний досвід. Як сенаторка й редакторка об’їхала всі осередки українського поселення і знала добре всі умовини праці. Як пись менниця й журналістка мала легке перо. Тому їй було легко, як го лові СФУЖО, зв’язатись листовно з усіми осередками українського поселення. Вона це зробила, да ючи ініціятиву, поради й піддерж ку в праці. Сітка її листування, її контактів поширювалась і знахо дила все нові форми. Перебуваючи від 1948 р. в От таві, Олена Кисілевська тісно співпрацювала з Управою СФУЖО у Филаделфії і давала свої поради та вказівки. Не зважаючи на свій похилий вік, вона — на запрошен ня жіночих організацій ЗДА і Ка нади — виступала на громад ських вічах і зборах. У 1951 p., у сторіччя народин Наталії Кабрин- ської, вона, як учасниця перших зборів у Станиславові в 1884 році, виступала як головна бесідниця на академіях. Всюди ширила ідеї СФУЖО: об’єднати і скоордину вати працю українок у вільному світі для добра українського на роду* Це їй уповні вдалося, бо в гро мадській праці мала вона великі прикмети провідниці. По-перше мала дійсне бажання об’єднати всіх українок у вільному СВІТІ, ВІД- значалась великою толеранцією до релігійних і партійних переко нань людини, ніколи не брала до уваги особистих порахунків у гро мадських справах, радо прислуха лась до думок та ініціятиви дру гих. В особистій зустрічі незви чайно привітна й бадьора духом, вона запалювала молодших своєю вірою в голошені ідеали. Своєю працею й бадьорістю духа здобу ла собі признання й пошану не тільки у своїх, але й співгромадян Канади. Канадська чи американ ська преса часто містила прихильні згадки про неї. Тому її праця і провід у СФУ ЖО клали основи під дійсне об’ єднання, втримуючи свою ідею нераз серед трудних умовин. У тому велика заслуга і вклад праці покійної Олени Кисілев- НАШЕ ЖИТТЯ — КВІТЕНЬ, 1961. 13 У п’ятиліття
Page load link
Go to Top