Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
МАЛА ЛЮДИНА І МОРЕ (Докінчення зі ст. 8) Онде на небо випускають вели кого паперового змія. На його червоному тулубі вимальована я- кась чорна потвора, а до тулуба причеплений довгий хвіст із тон ких кольорових стьожок. На мить стає страшно чорного потвори- ща, але ось змій уже лопоче із вітром, візерунку на червоному папері зовсім не видно, змій стає маленькою кольоровою цяточкою на великому блакитному небі. На небі де-не-де білі хмаринки, мов баранчики. Але Максим уже знає, що з хмар буває іноді дощ, а дощу він трохи й боїться. Йому, прав да, цікаво, де дівається тоді море, але — ану ж, гримітиме? Краще вже з мамою. І він знову заглядає під кольорові парасолі, шукаючи знайомої усмішки. Морем, недалеко від берега, їде ступне, щось таке, що завжди бу де предметом найбільшого мис тецького зацікавлення. І про це я хочу писати. Такий є мій „Чуда- сій“, такими є герої роману „Про ти переконань''. Питаєтесь про мою історичну тематику? Люблю й її. Вона по силює в мені віру у визволення України. Нарід, що міг зродити стільки керманичів, мудреців, ге роїв і мучеників і який по сього дні вилонює з себе сотні без страшних і відданих борців, му сить вийти на свою власну доро гу. І ще тому вабить мене істо рична тематика, що в ній утрива- лилось лиш усе, що було велике й важливе. По історії бачимо, як час немилосердно затирає усе дрібничкове й несуттєве. Лиш історія може навчити нас, що вар те боротьби, жертви і крови, а що ні. Зрештою всі ті, що беруться за історичні теми, мусять почу вати те саме. Я не роблю нічого нового. А мої пляни? Направду навіть не можу на це поважно відпові сти. Поки не видужаю — нічого не пляную, а навіть не хочу пля- нувати. Але чи скоро видужаю? Щось воно від двох років чіпля ється одне за одне, а це поганий знак. Головне — гумор — маю — най ся преч каже! Ольга Мак прогульковий пароплав. Діти на пляжі радісно вигукують і маха ють рученятами до прогульковців. Максим і собі сміється й вигукує. Він теж уже їздив на цьому кора блі по океані і це було ох, як при ємно! Чайки прилітали до нього о-так-о близько і прямо з рук ви ривали шматки їжі. Він ще колись поїде пароплавом — далеко, ген, на другий бік океану, туди, де мама, показуючи рукою, каже: там — Україна. Але насправді йо му зовсім не віриться, що до цього другого боку треба їхати так дов го-довго: адже ж він і сам може бачити, що кінець моря не так то вже дуже й далеко. Максимові у спину гріє сонце, а лопатка тяжить у руці й заважає. До нього від надбережного моста доходять звуки голосника, але їх майже заглушує морський при плив. Зрештою, голосник гово рить чужою мовою і що до нього Максимові? Навіть тоді, коли в ньому розказують про біляве чо- тиро-літнє хлоп’я у синіх штан цях, що кудись заподілося? Недалеко на простягнутому ко- ці сидить мале дівчатко і їсть че решні. Мама саме витягла їх з мищини і подає їх дитині — одну за одною, розкусуючи наперед та викидаючи в торбинку кісточки. Дівчатко дивиться на Максима на смішкуватими очима, а ротик в неї цілий вимазаний червоним че решневим соком. Максимові конче хочеться черешень. Він сумно ди виться на дівчинку, засуває у рот великий палець правої руки і смокче, смокче . . . Раптом позад нього озивається голос мами. Його мами! Він увесь спалахує щастям і летить у мами ні обійми. ,,Мамо, мамо, я хочу черешень!" кричить він голосно і весело, дивуючись чого це в мами такий сердитий вигляд і чому в очах у неї — сльози. ЗІ СИТКІВКОВОГО КОРТУ У звідомленні Союзу Українсько- Американських Спортових Товариств (СУАСТ — Схід) вислід змагань у ситківці жінок звучить: (1) Стецик І., Львів-Торонто; (2) М. Душник, Союзївка; (3) Л. Друневич; (4) Т. Могильницька. НОВІ книжки Ольга Мак: Проти переконань. Роман. Накладом В-ва „Гомін України", Торонто, 1959. Обгорт ка роботи Мирона Левицького. Ст. 336. Ціна 3.50 дол. Ольга Мак подарувала нам знов книжку з підсовєтського життя. Із дещо штучної назви „Проти пере конань" важко догадатися про її суть. А в дійсності це боротьба матеріялістичної настанови зі сві том духа, полум’ям віри. Авторка вбрала це в подобу недібраного, а навіть трагічного подружжя. В життєвому шляху цих молодих лю дей проходить суперечність, що нищить їх щастя і доводить до ка тастрофи. Авторка показала життя підсо- вєтської молоді під зовсім новим кутом. Улас Самчук: Чого не гоїть во гонь. Роман. В-во Вісник, ООЧСУ. Ню Йорк, 1959. Обкладинка М. Бутовича. Ст. 288. Ціна 3.75 дол. Улас Самчук органічно зв’яза ний із своєю тіснішою батьківщи ною, з Волинню. І коли в своїй трилогії „Волинь" розгорнув її рушійні сили, що струмують із са мого дна у верх, так у цій новій книжці він показав завірюху в найвищій напрузі. Це ж син Во лині Яків і дочка її Віра беруть сідлати ту розгойдану стихію і знаходять врешті їй ціль і на прям. Книжку цю можна вважати доповненням чи завершенням пер шої. В кожному разі вона збага чує наше знання душі і змагань Волині, цього великого перехре стя наших визвольних дій. Л. Б. З ОПЕРНОЇ СЦЕНИ У квітні ц. р. співачка Марта Коб- рин-Кокольська виступала в головній ролі Мімі в опері „Богема" на сцені Експериментального Ліричного Теат ру у Ню Йорку. Молода співачка Орися Бала ви ступала у французькій опері Ґуно „Роїмео і Джулієта“ в Ню Йорк Опе ра Театр. Орися Бала е лавреаткою конкурсу вокалістів у Дітройті (опер на нагорода). Співачка Матильда Лазар ович спі вала ролю Леонори в опері „Труба дур", що її ставила Оттавська Ґренд Опера Ассосіейшен в авдиторії Тех нічної Школи. 1 0 НАШЕ ЖИТТЯ, ЛИПЕНЬ-СЕРПЕНЬ, 1960 Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top