Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Фейлетон Образй і образи ІГУМЕНЯ: Чому так мусить бу ти сину? Адже ж ти смерть оцих тисячей-тисячей береш так добро вільно на себе! Чому? Чи немає іншого виходу?.. ГЕТЬМАН: Ні, мамо, немає! Я мушу бути тут, серед мого народу і разом з ним перебути нашу Гол- готу, щоб імя Мазепи стало по страхом для ворогів, а для наших грядучих поколінь, символом бо ротьби за волю! ІГУМЕНЯ: Імя Мазепи! ГЕТЬМАН: Так, мамо! Імя Мазе пи буде найбільшим пострахом для Москви, воно стане символом віч но живої ідеї Української Держа ви, воно стане невміруще для всіх тих, які кластимуть голови за во лю землі нашої... ІГУМЕНЯ: Але найдуться свої люди, які тебе зрадять і твоє імя споганять. ГЕТЬМАН: Зрадники всюди є, вони були і будуть. І коло Христа був Юда! (Здалеку спів гасне) ІГУМЕНЯ (дивиться в далечінь і шепче): Хрести... хрести... і кров. (Павза) ГЕТЬМАН: Ви думаєте, мамо, що я не просив Господа, щоб Він відняв від мене цю чашу... Чи ви думаєте, що я не молив Всевиш нього, щоб звільнив мене від цієї важко-преважкої булави... Та вид но Бог не хоче! ■— І я покорився Його небесній волі. Ради страха земного не опущу моєї землі, не віддам на поталу народу мого. — Сьогодні Мазепа програє, може на віть Мазепа загине невідомо де і ніхто не знатиме де Мазепина мо гила. Може москалі спалять Мазе- пиіні кості і розвіють з вітром, так як це поляки із кістьми гетьмана Хмельницького зробили ■— але Ма- зепинців ніхто ніколи не знищить. На це я, мамо, присягну! ІГУМЕНЯ: Хто ж це тобі сину, сказав? ГЕТЬМАН: Моя віра в Україну, мамо! (стає навколюшки перед ма мою). (Здалеку наближається хор чер ниць, який іде з каплиці співаючи: „Під твою милість..." їх видно крізь вікно) ГЕТЬМАН: У мене мамо, до вас прохання. Поблагословіть мене ма мо, не тільки як сина свого і як гетьмана України, але поблагосло- Прочитавши наголовок фейле тону у попередньому числі „По- конвенційні образи", я не знала, про які образи там мова. Чи про ті, що висять на стінах, чи про ті, що їх довго носимо в нашому серці? І дійсно — якось дивно сплелося це слово в одно і коли доля поне сла мене на виставку картин жі- нок-мистців у Ню Йорку, то я ми моволі шукала не лиш картин на стінах, але й інших можливостей. Не треба було довго чекати. Проф. Малюца, обговорюючи виставку, зробив пропозицію, щоб Відділи СУА і в інших наших центрах пе рейняли цей шляхетний почин об разотворчих вистав. А чи не обра зиться 64 Відділ за перебрання їх ньої інІціятиви? Бо в нас така 'вже емігрантська перечуленість чи хвороба, що кожна найшляхетніша акція ви кликує цілу купу образ, почина ючи від учених, політиків, громад ських діячів аж до звичайних смертельників. Не думайте, що це є виключно прикметою жіночого світу! Де там! Образи є скрізь та всюди. Бациля образ домінує в нашому цілому громадському жит. ті від УККА 'починаючи й на 'КУК-у кінчаючи. У Літ.-Мист. Клюбі й Обєднанні Письменників „Слово" аж кишить від образ. Галина Жур ба і Шерех по взаємних образах дійшли навіть до згоди... І так далі, і так далі... Прикладів багато, ба гато. Одним словом — бациля об раз у нас буяє! віть мене імям усіх тих україн ських матерей, синів яких колесу ватимуть, і вішатимуть за це, що вони Мазепинці... Поблагословіть мене, мамо, на хрест, на муки, на смерть... ІГУМЕНЯ (поволі маєстатично встає і тричі хрестить голову геть мана) : Благословлю тебе сину, як мати твоя і як мати гетьмана мого, на хрест (робить знак св. хреста), на муки (знак хреста) і на смерть (знак хреста), за отчизну нашу, Україну! (Німа сцена, спів щораз дальший) Завіса Чи ж можливо, щоб і Союзу У- країнок вона не зачепила? Кон грес СФУЖО і Конвенція СУА пройшли успішно, як усі знають. Але який хвіст — ціла комета об раз тягнеться за ними! Одну ви брали, другої ні! А чому якраз її? Чому не ©ідмолодили Управи СУА? Одна займає аж два подібні пости, а друга, заслужена, відійшла без нічого. А ті, що самі добровільно уступили і не дали себе переви- брати, чи також не ображені? Од на дістала менше оплесків, ніж друга — це також образа. А скіль ки не добачила предсідниця про стягнених рук до дискусії? Або відібрала слово, чи зробила завва- гу, що не до теми говорить? Не перечислити тих усіх образ, а го ловне Їхніх збудників. Навіть про позиція ,,шукати нових лиць" для якоїсь акції чи дії викликує обра зи. Бациля діє та й годі... А що фотограф не обняв усіх на світлині — це теж поважна причи на до образи. А ще як не поміще но в журналі... Не хотіла б я бу ти ніколи редакторкою жіночого журналу. Що вона мусить витер піти! На неї особливо багато до- писувачок має „зуба" за „скоро- чування“ дописів... Ображуються також післяплат- ниці журналу за пригадку про від мову передплати! Мабуть таки краще малювати образй — головно оті, модерні! Вистачить наляпати різних фарб на полотно, сісти на нього — мо- дертстичний образ, уже готовий! Нехай мистці не ображуються на мене, але я це бачила на фільмі, що був присвячений видатному маляреві. Але й тут не проходить без образи. іБо знов молодь, а мо же й старші мисткині ображують ся, що їх критик „не розбирає" на виставці! Одним словом — блудне коло й ніяк нам вийти з нього! Хіба взоруйтеся на мені! Немає мене на ніодній світлині, пропу стили мене у списку Гол. Управи на ,,летергеді“, не давали мені слова, але я зовсім не ображусь і навіть образу малювати не думаю. Цьопа Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top