Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Клятва Мазепи Мазепа: Україні ударив слушний час Загоїти свої криваві рани. Від Наливайка аж до наших днів Вона ввесь час змагалася за волю І кидалась немов підбитий птах Серед держав зажерливих і лютих І кров лилась одважників святих... Наш час настав... З’єднаймося ж усі, Мов криця загартована. Клянімось Один за всіх і всі за одного... І всі — життя за матір Україну, Заплакану отчизну нашу! Старшини виривають шаблі і схрещують їх: Всі Клянемось життям своїм! Мазепа: Амінь! Із драми JI. Старицької-Черняхівської „Іван Мазепа“ У Великі Роковини „Козацькою нацією “ або „ко зацькою" країною звали Україну чужинці, що подорожували її про сторами в тому часі. Це окреслен ня нас тепер не вдоволяє, ми шу каємо в тодішніх публікаціях за джерелом теперішнього нашого національного наймення. Але воно криє в собі багато історичної прав ди й ми не повинні його лякатись. Для нас козаччина є тільки од нією добою нашої історії. Ми включаємо її в суму наших дер жавницьких змагань і не розгля даємо подрібно її осягів. А це все ж таки має певне значення, що козак і козацьке військо стало в тому часі вже міжнароднім понят тям. Суть того слова, перенесена на країну, зясовує нам велику, державнотворчу місію цієї сили. І ось тепер, у роковини смерти гетьмана Мазепи, повертаємось обличчям до неї. Це велика доба! Хоч часом віддалена від нас, про те кожне з нас відчуло її чар. Ко зацькі подвиги в дитинстві розбур хували нашу уяву. А пісня була для нас відгомоном козацької сла ви. У барокових храмах того часу ми молились, очаровані їх красою. А в чарівні візерунки народнього мистецтва передали нам вибагли вий смак. Завершенням цієї доби став гетьман Мазепа. Він поєднував у своїй особі державного мужа, ди пломата, полководця, мецената й поета. Тому й міг він надати роз бурханій військово-національній стихії отой впорядкований, дер жавний ритм, що його вже мала Україна за його гетьманування. Поволі й розважно будував він цей державний твір, що йому до пов ної суверенности вже небагато бракувало. Один тільки крок збройного виступу міг принести розвязку. Він її не приніс. Воєнне щастя було по стороні ворожих сил. І в ударі невдачі постать гетьмана на брала для нас трагічної величі. Смерть на вигнанні завершила цей великий життєвий шлях. Але діло його залишилось. Ве лике державницьке змагання ко заччини знайшло в ньому найбільш досконалий вияв. І всі здобутки того часу — дарма, що з наказу царської влади проклято його на ймення — протривали довгий час. Оце й розглядаємо тепер у роко вини смерти гетьмана Мазепи. Із відступу 250 літ ще краще можемо зрозуміти й оцінити діло його духа. А в нашому журналі хочемо збагнути людські порухи його ду ші. У взаєминах із матірю, у при язні з впливовою жінкою, в його пізному коханні, врешті у щоден ному побуті шукаємо рис, що на- ближуть нам його. Бо і в них зна ходимо сліди величі й сили, що характеризують його постать.
Page load link
Go to Top