Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
вич і ін. Всі .вони мали свої пар тійні „псевда“: „коли товариші прозвали Андрія Лівицького Со- кратом і ця .назва залишилася за ним, як 'партійний псевдонім, я від- важно зголосила свій псевдонім „Ксантипу“... Чиж треба дивуватися, що по мешкання молодого подружжя Лі- вніцьких обернулося так 'би мови ти в революційний штаб“... де 'дру кувалися на гектографі .відозви, відбувалися засідання, був склад нелегальної літератури... А серед цього .всього ворушилося в колис ці перше „революційне дитиня“ --- дочка Натуся. Часами Винниченко сміючись говорив до дитини, на че вона могла б щось розуміти: „Кричи Наталочко, голосніше і частіше, щоб усі шпики повтіка- ли“... По закінченні університету по дружжя Лівицьких переїздить до Лубень. Андрій Ми.колаевич 'пра цює в Окружнім Суді... Це офіцій на 'праця — а для України 'почи нається політично-революційна у Вільній Громаді РУП в Лубнях. Там уже живуть Микола Порш, Павло Крат, вже є ,,звязкові“ ісе ред робітництва і селянства. На лагоджуються звязки з іншими ре волюційними організаціями. Все йде звичайним шляхом: труси, яв ний догляд поліції без права виїз ду з Лубень. Лубенська Грамаїда розбудовується, зорганізовано три робітничих гуртки, гуртки серед шкільної молоді: гурток* робітни ків, гурток робітниць з видного Еирібіниіцтва і гурток гімназисток. „Тяжко було управлятися аж з трьома гуртками. Треба було 'ста ратись для кожного підготувати такий матеріял, щоб слухачі ,не зануджувалися лід час доповідей. Вже не 'пригадую, чому ніхто не міг узяти від мене частину моєї роботи. Крім того я мала обовяз- ки родинні. Не могла занедбува ти виховання моєї маленької На- тусі. Дуже добре пригадую, як два почуття боролися в моїй ду ші: почуття материнського обо- вязку супроти рідної дитини і ба жання служити і працювати на ко ристь батьківщини і народу, вкла дати 'по мірі .сил маленьку цеглин ку в підвалини нашої майбутньої самостійної держави. Мій чоловік нераз казав, щоб розвіяти мої сум- НОВІ ВИДАННЯ Докія Гуменна: Вічні вогні Аль- берти. Видано заходом Петра А. Пауша, Едмонтон, Алберта, 1959. Обкладинка Вадима Дсброліжа. Ст. 183. Услід за книжкою „Багато не ба”, де описана подорож по Аме риці, авторка видала тепер книж ку про Канаду. Правда, в ній опи сана тільки одна її провінція — Алберта. -Але ця степова країна найбільше притягала українських переселенців і тепер у ній суціль не українське поселення. То ж бу ло куди розглянутись і що поба чити. І справді — у цій хліборобській країні перехрещуються різні дива. „На краю світа“ відкрито недавно тому поклади нафти і в висліді ро сте тут свій промисл. Заникають малі фарми й ростуть великі міста. Спеціялізується сільське госпо дарство. Але найбільш усього цікавлять авторку люди. Оті поселенці, що прибули тут 60, 50 і 40 літ тому, пробивались крізь хащі і бурдеї і дійшли тепер до комфортових фарм у степу і роскішних особня ків, по містах. Які вони? Вона роз глядає їх духове обличчя і знахо дить у них відвічні риси україн ського хлібороба: працьовитість, гідність, щирість. Національно во ни теж розвинулись, знайшовши своє імя на чужій землі. Але то- ніви і докори сумління: — Нам зле, наше покоління переслідуєть ся, зате наші діти побачуть краще життя. Батьки змагаються за волю, щоб дітям, прийдешньому поколін ню було легко дихати у вільній від всякого утиску батьківщині. Моє сумління притамовувалося ще й тією щасливою обставиною, що з нами жила мама Андрія, Наталія Петрівна Лівицька. Під її опікою я спокійно залишала мою Ната лочку, коли виходила з дому. Ще й тепер, коли згадую ті давні по дії, відчуваю докори сумління, що була легковажною матірю. Якось не спадало на думку, що буде з дітьми, коли мене заарештують, засудять .на тяжку кару. Адже ро сійські закони були такі, що за одну приналежність до партії, за мить їх журба за молоде поколін ня, що вже згубило ідеал своїх батьків. Авторка шукає відповіді на те. Та в цьому шуканні вона не забу ває й роскішної природи цієї кра їни, що промінює в Скалистих Го рах своєю „холодною красою". Побачила підсвіт північного сяйва, що спалахує на небі Албєрти на весні і восени. І так відкривається в цій книж ці перед нами інший світ. Зродже ний із важкого змагання за про житок, він зберіг своє окреме ду хове обличчя, яке варто пізнати. Л. Б. Із праці Комісій КОМІСІЯ ВИХОВНА Комісія оформилась у Торонті дня 1. лютого. Головою її вибрано п-ню І ванну Петрів, а членами пп. О. Копач, Ц. Паліїв, Я. Зорич, Є. Вербицьку, J1. Вертипорох, М. Трачук, К. Гарасевич. Як теми Комісія намітила: „Виховні засоби української матері на емігра ції44 (п-ні JI. Вертипорох), „Виховні труднощі української матері на емі грації44 (п-ні М. Трачук), „Праця для дошкілля44 (п-ні Я. Зорич), „Праця для студіюючої і працюючої молоді4* (п-ні мґр. О. Копач), „Праця для мо лодечих організацій44 (п-ні Ц. Паліїв). Комплет „Громадянки“ (7 чи сел) коштує 1 дол. вданням якої було повалення існу ючого порядку, загрожувала, ка торга. Але в молоді літа, такі .мір кування не приходили до голови. Молодь вірила, що само-посвята в революційних змаганнях є конеч на. Ми вірили, що наша жертва принесе щастя і волю цілій нації і спокій на її землі. Ця віра їв ща сливе майбутнє штовхала ентузі- ястичну молодь на небезпеки, на тернистий шлях голоду і холоду, на тюрми, каторги, а часто на смерть. — Ми вірили... Але доля судила інакше. Нас обманула на ша віра. Жертви нашого народу пішли на користь большевикам, на поневолення ними нашої батьків щини". (Докінчення буде) Б. Лаврівський Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top