Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Вулька — це передмістя Л ьіво - ва. Повз Кадецьку гору тягнеться Вулецька дорога й лучить малі до- мики із магістралей) великого мі ста. Тут ЖИВуТЬ робІТНИКИ, ЩО1 не (можуть відірватись від клаптика землі і щодня втоптують „глиня сту “ дорогу ДО 'СВОЄЇ роботи. На вулецькому горбі живе мо лода дівчина. Вона теж верстає дорогу ДО СВОЄЇ ШКОЛИ Т а 0 ІНШИ МИ' почуваннями. Для неї Вулька — це садок із вишенькою, садиба з 'півником на даху і тато, що па- кає 'свою люльку. А Львів — це таємничий світ. Там є гімназія Рід ної Школи, де треба щодня боро нитися проти наступу „дракона11. Але є й театр, що ставить іноді „Мину Мазайла“. Є площа Соко- ла-Батька-, де відбувається Свято Весни. І є... Бригідки, де треба відбути побачення з імало знайо мим вязнем. Цей світ непереможно притягає її. Несміливо розглядається вона в його подіях. На її очах пружини великого міста починають рухати й постаті з вулецької дороги. Отаку повість написала Оксана Керч. У цьому числі починаємо її друкувати і ©продовж року запі знаємо читачок із цим новим її твором. Прізвище Оксани Керч врізалося в останньому часі у на шу свідомість. її книжка „Альба- троси“ викликала 'багато відгуків і то. дуже суперечних. При перед мові, що її написав Володимир Ласовський, видніє її портрет. Вдумливе жіноче обличчя у рям- ках 'непокірного волосся. Цей її погляд, спрямований ку дись у глибину, пригадує щось. Перед очима встає Львів 30-тих років із його неспокійною атмо сферою та відважними мистецьки ми. поривами. А на тлі цього „дів чина з сірими очима“ несміливо шукає чогось. Вона пробує. Тут торгує панчохами (для заробіт ку), а там знов редагує газетку для молоді. Врешті — малює. При гадується виставка її картин із ра дісною грою кольорів. Але цей її погляд, спр'ЯМОіЗани'й у глибину, не ■спочиває. І в дальших шуканнях уже .народжується Оксана Керч. Письменниця, що спрямувала свій погляд у глибину людської душі. В „Альбатросах*4 це проявилося вперше. Тут вона змалювала світ образотворчих мистціз, що жили, змагались і шукали свого шляху у тому ж Львові'. їх шукання вста ють у химерних .міркуваннях Не- читайла, у палких дискусіях Чуба і знаходять розвязку у словах ста рого діда, що вказує на звязок із рідною землею. Кудою .спрямований тепер її вдумливий погляд? Оксана Керч живе в Аргентині і звідтіля дохо дять лиш скупі листовні вістки. Про себе вона мало пише. А рад ше- про своїх талановитих синів, з яких один унаслідив по батькові образотворчий нахил, а другий має замилування до музики. Мож ливо, вона незабаром приїде з ро диною до ЗДА. А покищо пише й спостерігає життя на другому боні нашої .півкулі. Л. Бура нові ВИДАННІ Ольга Войценко: Матеріяли до Франкіяни в Канаді (1910-1956). Українська Вільна Академія Наук, Вінніпег, 1957. Окрема відбитка із Збірника Заходознавства. Ст. 64. Ціна 1 дол. У вступному слові авторка зясо- вує спонуки цієї бібліографічної ■праці. Соті роковини народин звернули увагу на друкований ма- теріял про великого поета. А що дотеперішні показники не включи ли зовсім канаді'йських видань, то й задумала вона доповнити mo прогалину. Почала вона її від 1910 p., від коли почав виходити „Український Голос“ У перших роках не знахо дить вона друкованих згадок, а тільки передрук його віршів. У 1912 р. появляється новинка, що сповіщає про створення у Львові ювілейного комітету 40лїтньої лі тературної праці поета. Перебіг ювілею, свята й концерти в честь І. Франка в Канаді — це головний зміст дальших новинок. Врешті ві стка про смерть поета, яку „Укр. Голос" подав на підставі нотатки в газеті „Кієвськая Мисль" із 22. травня 1916 ір. Звідтіля передру кована посмертна згадка пера І. Овєнціцького. Ідуть повідомлення й рецензії про концерти в честь Великого Каменяра. На цьому за кінчується перший цикль Франкія- ни їв Укр. Голосі Канади. Другий починається в 1926 р. відозвою львівського комітету, що закликав до відзначення цих ро ковин. Від того часу вже матеріял про Івана Франка появляється си стематично — чи то у формі ре дакційних статтей чи оглядів його творів. Окремо подано звідомлен- ня ізі свят та наукових сесій. До праці долучено особовий і місцевий показник. Цією працею авторка представила себе уважним бібліографом, опрацювавши важ ливу ділянку Франкїяни. Скільки насувається тепер подібних зав дань! Л. Б. U k ra in ia n w r ite r O k san a K erch , a u thor o f a n o v e l b e g in n in g in th is issu e Із вулецьких буднів лінь. Ту точку виконав спільно ці лий 1 Відділ СУА і треба йому ви словити 'Признання за те. Цей ве чір виконав ово'Є завдання, бо скріпив, хоч на малому відтинку, нашу еміграційну спільноту. Від ділові, що його очолює .п-ні К. Пе- лешок, можна тільки побажати продовжувати працю дальше у то му напрямі. Н. Чапленко
Page load link
Go to Top