Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Яка Ваша думка? З ЯКОГО МАТЕРЇЯЛУ? Вся молодь у Пласті змагає те пер до власного народнього строю. Тому й виростає перед ними пи тання —■ який вибрати стрій? А з тим вяжеться проблема матеріялу. Хочеться затримати стиль, але на дати йому пишноти, вживаючи до бірних тканин. Ці строї мають ро бити культурну пропаганду, отже повинні лишати добре враження. Що в них примінювати? Яка туг загальна тенденція й опінія? По можіть вияснити ці сумніви! Д ора Рак, Шикаго. Ви влучно зазначили, що в на шій культурній пропаганді ми хо чемо затримати стиль. А проблема стилю не вміщає поняття пишноти й блеску чи вбогости, а радше о- снована на вичутті форми й кольо ру. На це треба класти натиск у першу чергу. Коли це буде вірно віддане, тоді цілість буде стилева й залишить своє враження. Правда, не завжди маємо змогу відтворити точно матеріял, що з нього було виконане наше народ не вбрання. Та й воно непотрібне: у цьому кліматі й у міських умо- винах трудно було б його ужива ти. Наприклад міцна полотняна со рочка, вовняна обгортка й хутря ний киптар — це занадто тепле вбрання для огрітої залі чи сонцем залитої площі. Але матеріял треба по змозі наподібнювати. Для со рочки вибрати міцне полотенце, для обгортки тонку вовняну тка нину, киптар виконати на шкірі без хутра. Натомість великою хибою € за ступати полотно сорочки батистом або шовком. Батист легко мнеться і тратить форму, а шовк має по лиск і не ,,стоїть", а спливає. В на слідок того рукав тратить свою первісну форму, яка так гарно за вершує сильветку. Те саме діється часто з корсет кою при полтавському вбранні. Її робили з сукна або оксамиту, от же з доволі міцного матеріялу, бо вона мала обхоплювати стан. Тому недоцільно ладити її з легкого шовку та ще й лискучого, як це часто діється. Це нівечить стиль убрання, що робить враження сво їм повним кольором і матовим ма теріял ом. Натомість єдиний предмет, що може бути при полтавському вбранні яркий і веселий — попе редниця — ми знов нівечимо, вби раючи замість неї білий, вишива ний рушник. А куди більш відпо відний шовковий кусень матеріялу, легко прикрашений вишивкою! Цей гарний кольоровий акцент ду же оживляє постать. Куди гірше виглядають оті білі полотнища, ще й із тороками! Коли вже мова про стилевий ви гляд дівчини в народньому вбран ні, тоді треба ламятати також про її зачіску. Розвіяні кучері чи хло- пяча підстрижка зовсім невідпо відні. Коли вже не можна закрити цього вінком, тоді просто завязати хустиною, яка дуже мило відтінює дівоче личко. Те саме з узуттям. Не все можна роздобути чоботи та й непотрібно, бо не всюди їх 'НОСИЛИ. Зовсім до бре послужать міцні, шнуровані півчеревики, а до гуцульського вбрання постоли. Це є деталі, що викінчують по стать, а їх довільність чи брак о- поганюють її. Редакція Із листів до Редакції Чи приєднуємо молодь? В жіночих організаціях часто говоримо про потребу приєднан ня молоді. Але чи проводимо це в життя? Недавно тому .на сторінках „На шого Ж иття“ молода жінка висло вила свою думку до певної спра ви. Редакція Н. Ж. не тільки ста ралась повчити її (ч. 1 Н. Ж .), але й помістила допис М. Остромири (ч. 4 Н. Ж .), яка — не спросту вавши по суті думок п-ні Софії Скрипник — зі зневагою вказує на її молодість. Хоч я вже дуже стара, але ціл ком підпишусь під листом п-ні Скрипник. В тому, що мені неціка во читати декілька разів про К. Малицьку не є ,,за великий роз- мах“ (вислів п-«і Остромири) і ми з п-:нею Скрипник не хочемо ва лити К. Малицької з пєдесталу, бо його ще немає. Він є ще в серцях тих, що жили в дівочому інститу ті, вчились і співпрацювали з К. Малицькою в різних клітинах культурного та громадського жит тя. Ми не маємо підстав не вірити й віримо, що К. Малицька була надзвичайною людиною. Обовяз- ком редакції є зібрати спогади людей, що її памятають і які ста нуть її біографові у пригоді. А обовязком її бувших учениць і співробітниць роздобути гроші на видання її монографії, що буде вже пєдесталом. Але цілком о- правдано може викликати невдо волення, коли весь цей матеріял буде друкуватись у „Нашому Житті“. Він займає місце, що його ■повинні виповнити актуалія. Про визначних жінок слід дру кувати один-два спогади з закли ком до тих, що зацікавлені — у- війти в контакт, влаштувати про- памятний вечір, може створити спеціяльний гурток для вшануван ня памяти, але не примушувати всіх бути співучасницями цього. На світ; є багато памятників ви значних людей, але біля них «є ко жен схиляє голову, що проходить, а тільки той, хто має дійсний піє тет. О. Кононенко-Трофимовська ЦІКАВИЙ ПОКАЗ НОШІ Дня 21. квітня Окр. Рада СУА одержала запрошення ,на цікаву імпрезу. Пан-Паци'фічна і Півден но-Азійська Жіноча Організація влаштувала свій дорічний показ звичаїв та народньої ноші. Вечір відбувся під патронатом п-ні Руз велт та амбасад дотичних держав. Програма обіймала покази на- родніх звичаїв, між якими відзна чились японські та філіппінські виступи. У другій частині програ ми кравецькі фірми вивели цілу низку сучасних мод елів, до яких були примінені національні моти ви (крій, прикраси). Кравець Ока захопив усіх своїми моделями, (і модельками) бальових суконь із мотивами японського вбрання. Членки окремих Відділів СУА явились у числі 12 і закупивши спільно-квитки вступу, .стали споп- зорами вечора, що й було зазна чено на друкованій програмці. За цікавлення програмою було вели ке, чого доказом численна публи ка (около 700 осіб). Варто від- тримувати й надалі контакт з цією рухливою жіночою централею. Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top