Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Думки з приводу „Базару МММ“ Союз Українок Франції втримує звязки з Світовим Рухом Матерей від 1947 р. — дати заснування МММ, а наша централя СФУЖО стала повноправним членом цієї організації від 1950 р. З того часу наші взаємини дійсно затісни- лися, а після кількакратної нашої участі в різних конгресах (дуже активної, з великим вкладом пра ці!) —■ МММ дуже цінить та до рожить співпрацею зі СФУЖО та СУФ. Тому зрозуміло, що організа торки „Базару “ дуже зраділи на шою цьогорічною участю (остан німи роками, із-за браку сил, тре ба було нам втриматися від уча сти), а коли довідалися, що маємо намір продавати печиво, — чим- скоріиіе помістили на своїх запро шеннях таку рекляму: „Україн ський стіл з їхнім славним печи вом". Оце наше „славне" печиво памятають француженки ще з р. 1947, коли то СУФ — у віддяку за допущення нашої доповіді на їх ній перший іконгрес (ми ж екзиль- ні!) — зробив прийняття в са- льонах „Лютеції" з українським печивом і тортами. Вони так за смакували були нашим тодішнім гостям, що за десять років нага дався їм їхній „божеський смак" — за французьким висловом. Коли нам прислали ці запро шення, —■ ми були за скочені, бо зрозуміли, що треба буде докла сти всіх зусиль, щоб не осороми тися. Річ у тому, що в 1947 р. — у важкому, післявоєнному часі, — нам легко було задоволити трохи притуплений недостачами, добір ний французький смак. Сьогодні ситуація змінилася й будьчим ми не заімпонували б цим найбільшим ласунам світу з їхньою найкращою і найлегшою кухнею! Тут уже треба було сягнути до старовин них приписів наших мамунь і ба бунь та .не рахуватися з коштами, а крім того знайти й досвідчених господинь, що зуміли б ці речі до бре й гарно зробити. Чи треба признатися, що на розвязку цієї справи витратили ми багатогодин- не, с-пецїяльне засідання? Врешті вирішили запросити до печення тортів наших найкращих пань-го- сподинь, без огляду на їхнє відно шення до СУФ. І наша віра в укра їнську жінку-громадянку перемо гла! Ніодна з пань нам не відмови ла, а були ще й такі, що не хотіли прийняти звороту грошей за втра чений час, роботу, а навіть за до рогі складники до печива. Попри цю головну турботу, ма ли ми й інші. Треба було роздо бути вишивок, бодай у .невеликій кількості, а крім того розглянути ся за іншими експонатами. Тут у пригоді нам стали наші мистці, які пообіцяли нам кераміку й малі картини, а наші видавництва свя точні карточки. Самі ж ми зна йшли в своєму архіві дуже добре зредаговані й оформлені летючки- інформації французькою мовою й, уже трохи заспокоєні, чекали ,,Базару" Врешті надійшов день 10. груд ня 1957 р. Від досвіта, наша енер гійна голова п-ні Ганна Пастернак, їздила таксівкою та привозила з різних місць усі ви ставові речі, а пп. Дратвінська й Вітошинська ставилися точно на місці, щоб усе посортувати та розкласти перед початком „Базару" Дуже в при годі нам став мистець Юрій Куль- чицький, що привіз свою кераміку та допоміг нам естетично все о- формити. Не забарилися теж Яків Гніздовський зі своїми речами та Софія Зарицька з двома малими картинами. Тоді стали „наплива ти" торти. Ми не могли надивува тися, скільки вигадливости та тон кого смаку найшлося в наших жі нок при їхній „творчій" роботі! Незвичайно помислові „квіти" та „овочі" з ґаляреток, чергувалися з українським геометричним орна ментом, далі йшли штудерні при краси „вгору", а врешті рекорд помисловости побив „їжак" — справжнє кулінарне чудо п-ні Л. Кульчицької, якого ми згодом продали в цілості, бо покупцям „шкода було його краяти" А втім усі торти розійшлися нам швидко й без труду, хоч ціна за кожний шматок була доволі висока. Але ці славні торти зробили конкуренцію нашим вишивкам, які цим разом менше ,,йшли“. Зате ж добре про давалася дрібна кераміка — мен ші й більші кахельки з нашими „півниками",, „рибками" й „соняч- никами". На наше здивування, ро зійшлися теж різдвяні карточки Зої Лісовської, хоч написи на них та колядки надруковані були ви ключно українською мовою, Усі: й українські відвідувачі, й гюкупці-французи, й господині „Базару" — всі вони згідно ствер джували, що наш стіл, чи пак два, — один із вишивками, другий із печивом — були найкраще влаш товані та мали найцікавіші речі. Над нашими столами висів удра- пований блакитно-жовтий прапор, зіпнятий написом „Україна", під ним вишивана картина-килим „За порожці пишуть листа до султа на", роботи пана Мусієнка з А- бондану (захисту) та дві картини „Ангел" і „Материнство" Софії Зарицької. На одному столі ви шивки (здебільша однієї тільки ■п-ні М. Пятки з Ромба!) й керамі ка обидвох наших малярів, на дру гому печиво, до якого в першу чергу бігли очі зацікавлених від відувачів. Та найкращу подяку й ґратуля- ції дістали ми від президентки МММ п-ні Мансо, яка, на наше прохання, дала нам коротеньке ін- тервто та свою світлину, секретар ки, й найважливішої особи в цій організації, п-ни Делєм, та рефе- рентки звязків баронеси де Вобаїг. Вони, на радощах, звільнили нас від відсотку, який належиться їм від усіх столиків на покриття кош тів. Зате ми подарували їм один великий і високий торт (а через те дуже важкий до ділення!) — друге „чудо" нашого стола, ро боти п-ні Г. Сапрун, який наші господині подали учасникам вече рі на „десерт". Думки, які насунулися нам із приводу цього чергового „Базару МММ", дуже підтверджують тезу Якова Гніздовського, що й він ви словив на мистецькій дискусії в Парижі м. p.: „Мистецькі твори не сміють мати рисок реклями, чи пропаганди, якщо вони претенду ють на успіх у світі. І рівночасно, — мистецькі твори зі світовим у- спіхом — саме й є найкращою ре- клямою й пропагандою для наро-
Page load link
Go to Top