Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
годі. Я з радості розцілувався з твоїм чоловіком і довго не міг прийти до себе, що івін так чудес но віднайшовся, що здоров і на волі. Видно, світ не без добрих людей. Як є справедливість індиві дуальна, повинна прийти й націо нальна. Україна збирає свої землі, збирає синів і дочок і хто знає, чи ми не є напередодні словянського ренесансу. Але треба боятися Да найців, хоч і дари приносять. Уже наш Тарас Шевченко й Іван Фран- ко тривожили душу майбутнім У- країни. І для нас воно не рожеве (бо нема таких). Все ж дійсність краща від минулих часів. Я вчу в школі, маю багато учеників із Схо. ду і вчу їх не любити свою „роді- ну“, як я колись учив поляків не любити Польщі. За це дехто недо люблював мене. Ми маємо коло хати невеликий город і в нього вложив я багато праці та прочи стив сад, що коло нього. На жаль, чужі чинники роблять багато шко ди, зате руки їм повідсихають, як і тим, що крадуть ,,часи“ У мене дітвора здорова, запалилася до науки і до руханки. Чи маєш намір і коли хочеш пе реїхати на Україну? Чи радше по сидиш над морем і заждеш пого ди? Молодим добре чекати, але старші нетерпеливі. Літа женуть, минає сила. Львів тепер не той, що був. СхІдньо-словянський уже є, український буде. Тризуб я бачив на сміттю. Бувай здорова, цілую Тебе й Твої діти Твій брат Михайло. Львів, 12. 6. 1946 р.“ Пані Зеня докінчила читати і, все ще тримаючи листа, стала роз думувати. Десять літ. І не счулась, як про минуло десять літ! Довгі, тяжкі роки! З війни і пожарів утікала з малими дітьми. її Івась служив при Дивізії, переховувався поміж до брими людьми, по лісах, та боль- шевики зловили його і слід за ним загинув. По роках знущання, го лоду й хвороби повернувся до Львова, щоб закінчити своє, повне страждань, життя. Дістала вістку від тітки Марії, тільки кілька ряд ків — звІдомлення, що помер. Сьогодні цей лист від брата знайшла між картками куховар ської книжки. Чи відписала на ньо го, не памятає. Здається, ні, бо боялась за брата, щоб і його ж не стрінула така доля, як її чоло віка. Тітка Марія писала, що жив у Львові, десь учителює, може й учить українських дітей сталін ської правди й комуністичної ре лігії. Стали собі чужі —- вона тут у вільній Канаді, а він там — за залізною завісою. Але той лист казав їй так бага то! В нім знайшла свого брата Ми. хайли-ка, таким, яким він був тоді, коли ще були дітьми, ходили Д 9 школи і разом учились латинські приповідки: „Темпора мутанту р ет нос мутамур ін ілліс“. Чи па мятає ? Часи зміняються. В непамять за пався ка'т України, другий Іван Грозний. Сьогодні вже й партія змінилася, вже не є деспотична, а 'прогресивна”. На хвилину застановилась пані Зиновія. Потім рішилась. Сьогодні зараз же відпише на лист братові, на листа з-перед десяти літ. Писала сквапно: Любий Михай- лику! Відписую на твій лист, що дістала його десять літ тому з дня 22. липня 1946 року. Памятаеш „темпора мутантус“? Але ми май же не 'змінились, це відчуваю і знаю. У вас зачуваю великі зміни настали, тепер рядить „иіроґреси'в- на“ партія. А знаєш, що значить прогрес? По нашому, це поступ. А знаєш, що писав великий Франко: Поступ дає дорогу науці і щастю! Його окрилює нев'мірущий дух ре волюції і той дух рве до бою мі- ліони народів, гноблених у тюрмі Росії, за волю й правду. Сорок літ намагався кривавий деспот за держати і згнітити хід революції, та він живе і ні большевицькі тю ремні мури, ані катівні в невільни чих таборах, ні жахливі криваві жертви не змогли його звести в гріб. Він не вмер і не вмре! Він іде ■вперед власного силою, вінпросту- еться, міцніє, він спішить туди, де дніє. Словом сильним мов трубою він міліони 'зве до бою! Михайлику, читаю кожний день вістки в газетах. Настали великі зміни, прийдуть нові люди! Вже нині реабілітують тих, що мучив, убивав і катував ,,отец“ Росії. Він вже не отець, а кровожадний иро- ступник, розвінчаний і скинутий у порох. Кого ж найбільше плюн друва'в і катував він як не нашу Матір-Україну? Я вірю, що ось- ось прийде час регабілітації усіх поневолених народів, а в першу чергу України, а відновлений Три зуб назад засяє в своїй величі. Це гасло не дарма шириться в цілім світі, і проявляється могучим змаганням поневолених народів. Нині Англія, за нею Франція, зму шені уступити цьому напорові, що рветься вперед, немов стихія. Вільні народи .можуть лучитися в федерації, союзи, чи „коммон- велти“, але перш 'за все вони му сять бути вільні і' самостійні. Тоді тільки щиро і бе*з фальшу, не зм у шені терором, можуть пристати до співжиття з другим народом, як рівний із рівним. Все нові і нові думки зявлялись у 'мозку пані Зиновії немов огнен ні написи. Нараз вона здригну лась. Чи час вже це все писати їй своєму братові, туди далеко за за лізну заслону? Чи може ліпше, як кін писав, виждати у моря погоди? Нині час атомної бомби і як атомна струя летять події. На них не чекати роками і століттями, во ни відбуваються в мінутах і се кундах. А листа свого вона не пі- шле, рішила. Поволі зложила ра зом обидва листи з 46 і 57 року, нехай спочивають. Може нових д е сять літ уже принесуть оті так га ряче 'бажані зміни. Поклала листи на давнє місце в книжку. Може через 10 літ їх зна йде, як не вона, то хтось другий... Прийшла до приявності. Під сті ною безнастанно шумів мотор хо- лодільника. Зійшла в пивницю, пралька скінчила прати білля і ав томатично пристанула. Вернулась до кухні, поглянула на годинник, а автомат-годинник станув і пока зував девяту годину перед полуд- не'м — всупереч усім автоматам... Ганна Франко-Клочко Вже вийшло з друку: Ірина Павликовська НА ГРОМАДСЬКИЙ ШЛЯХ Нарис історії ж іночого р уху Багато ілюстрована книжка. Ціна 1 дол. замовляти в Централі СУА. Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top