Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
доказу живучости й сили на шого народу. Серед найтрудні- ших умовин, під постійною за грозою важких кар, а навіть смерти — виросли вони в силу, на яку опираються міліони спів- вязнів і з якою рахується тю ремна влада. Одну з найтрудні- іших проб історії ми перешли. Хто зна, які нас ще чекають? Та до всього вони готові, оті українські вязні концтаборів СССР. У важку хвилину (Докінч ення зі ст. 6) падало мені на голову. Я впала в при- дорожний рів на зівяле листя. Це вті кали партизани, як то мені пізніш ви яснили. За хвилину завважила я, що їдуть якісь авта, але вже повільніш. Раптом напроти мене якесь авто за трималось на гостинці. Видно, щось у ньому зопсулось. З нього починають вилазити вояки і я чую, що говорять між собою по-українськи. Рятунок, думаю, Бог помилував нас! Вилажу зпоміж кущів та листя, заболочена й запорошена від стіп до голови і під ходжу до них. Вкоротці розказала їм свою історію. Та вони робили мені ви киди з причини моєї, як вони казали, очайдушности. Потім узяли мене на авто і повезли прямо на свою ко манду. — Тут команда зробила з моїх зі знань записку і казали ждати на відпо відь до другого дня. Остаточно дові далась, що до Н. завтра прийде ав стрійський військовий відділ і з ним мають втікачі негайно звязатись, бо вони мають від команди вказівки, що з нами зробити. Наша евакуація до Австрії має наступити зараз, бо оба відділи мають до кількох днів поки нути нашу околицю. Ще щось хотіла говорити, але вто ма не дала їй. Вночі, коли я проки нувся, почув, що вона тихо стогне. На мій запит відповіла, що ніколи її так дуже в боці не боліло, як сьогодні. Так почалась у неї жахлива недуга, що кілька літ пізніше зігнала її в мо гилу. Д-р Микола Рибак Чи ви вже вирівняли передплату за „Наше Життя"? ПОСМЕРТНА ЗГАДКА дітройт , миш . Дня 23. липня 1956 р. заснула вічним сном Катерина КУПІЦЬКА-БУК, член ка 26. Відд. СУА. Бл. п. Катерина Бук від довшого вже часу нездужала, хво ріючи на затяжну недугу серця, але, не дивлячись на це, до посліднього дня свого трудящого життя брала живу участь у громадському житті, тому вістка про несподівану смерть пору шила всіх, кому довелося з покійною працювати. Милої, погідної вдачі, правого характеру, справедлива, жерт- венна, все готова до праці й помочі, все активна. Кілька останніх років бу- ла опікункою хворих. Взявши на себе обовязок, завжди бездоганно з нього вивязувалася, не очікуючи подяки ні похвал. З покійною зійшла в могилу одна з тих тихих, карних членок, що все являються на кожний поклик, та радо вітають кожний новий почин ор ганізації, а своєю муравлиною пра цею — поміччю в кухні, чи рекордо- вим поширюванням отих тикетів, які так нерадо приймаємо, була приміром для других. Такі членки є підвалиною організації. З її відходом Відділ ді- знав дошкульної втрати. Бл. п. Катерина Купіцька-Бук наро дилась 12. грудня 1888 р. в селі Бага- тятичі, пов. Камінка Струмілова (Зах. Україна). Молодою дівчиною приїха ла до Канади, а по кількох роках до Америки. В душі носила велику любов до Батьківщини, тому приєдналася до організації. У Відділі працювала від початків його заснування. Одинока її донька Маруся Бук-Явна, талановита сценічна й співацька сила у молодім віці згинула в автомобільній катастро фі. Тяжкий удар долі захитав здоровя матері. Здавалося, що недуга серця, в яку впала, цілковито її зломить. Але переборола себе і в жертвенній праці для нашого Відділу, Сестрицтва Неп. Зачаття Пресв. Діви Марії та Жіно чого Демократичного Клюбу втишала свій біль. Оцінюючи працю, членки 26. Відділу СУА зорганізовано з усіми почестями віддали їй останню прислугу. В орга нізаційних відзнаках, з прапорами, під проводом голови п. Марії Бережан ської, як рівнож членки Сестрицтва Неп. Зач. Пресв. Діви Марії під про водом п. Марії Прокопович, стоячи у двох рядах зі свічками в руках вислу хали Співану Службу Божу, потім із прапорами супрсводжали домовину на цвинтар Мавнт Оливет. У похороні взяли численну участь також членки сусідніх Відділів СУА та згаданих ор ганізацій. Над відкритою могилою іменем 26. Відділу СУА зворушливо попрощала покійну п. Катерина Хомяк, підкре слюючи її прикмети й велику любов до всього, що українське. З цієї лю бови випливала жага праці в органі зації, щоб по своїй змозі якнайкраще прислужитися українській справі. П-ні Феся Сиділо, членка 31 Відділу СУА, власним віршом висказала свій сму ток і тугу покійної за Рідним Краєм, за тими зеленими левадами, які ще раз у житті бажала побачити. По похороні відбулася тризна в Де мократичнім Клюбі, де знов забрала слово п. Катерина Хомяк. Вказала на те, що покійна дуже любила свою ор ганізацію, невтомно для неї працювала й багато жертвувала на її цілі. То ду же було б по її волі, якщо б сьогодні присутні зложили свої датки на пресу СУА, на „Наше Життя“. Збіркою зай нялися членки 26. Відділу СУА пп. Ю- лія Кульчицька, Марія Бережанська, Анна Ганиш і Юстина Годованець. — Збірка дала 84.00 дол. Покійна полишила чоловіка Петра, з яким прожила 49 літ, брата Олексу й сестру Настю в Україні, га численну родину в Канаді. Марія Слюсарчук ЛІТЕРАТУРНІ ВЕЧОРІ У травні відбувся заходами Україн ського Академічного Т-ва у Парижі літературний вечір молодої письмен ниці Віри Всівк. Письменниця прочи тала кілька своїх елегій та частину з роману „Дервіші й духи“. Катерина Бук Late Catherine Buk, mem ber of Branch 26 of UNWLA, died recently in Hamtramck, Mich. Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top