Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
ПІСОНЬКА Олюні Михалевичівні Заплітаю кісоньку, заспіваю пісоиьку я собі, далебі! Ти виводься, пісонько, виплітайся, кісонько, хорошій та хутчій! Дам до кіски стрічечку, а до стрічки чічечку, ба, повняк. Гарно як! Вийде, вийде дівонька — чесана голівонька — з-за дверей скажуть, чей: — Ой, яка білявочка з чічкою, мов мавочка! О. Лятуринська ВІРШ ПРО ОСІНЬ І її СИНІВ Матінка Осінь полями іде, Тройко хлоп’яток з собою веде: Вересень, Жовтень старшенькі, А Листопад ще маленький. Вересень каже: „На полі, в гаю Я подарунки усім роздаю: Повні грибів мої жмені, Яблука маю в кишені". Жовтень говорить: „А я, погляди, В жовту одежу вдягаю сади, З мряки заслону розстелю, Сонце вкладу у постелю*. А Листопад: „А я з тихим плачем Землю поллю безконечним дощем, Листя стрясу з деревини, Вистелю гори й долини". Матінка Осінь полями іде, Тройко синочків за рук у веде — Дивляться діти з кімнати: „Час нам Зиму зустрічати!4 Р. Завадович ВОСЕНИ Ти чого зажурена, Яблунько, сьогодні? „Бо земля нахмурена, Бо вітри холодні. Сонце заховалося За густою млою, Вранці й не віталося Зо мною малою. Знай: хоч небо хмариться, Вітер хоч і лютий, — Бог нам не забариться Знов весну вернути. Будеш ти пишатися Знов рожевим цвітом, З сонечком вітатися, Радісним привітом! О. Кобець А я хочу в піжмурки Сяйвом його тішитись, З сонцем забавлятись, В золоті купатись ...“ Не журись ні стілечки: Сонце ж на прощання Вбрало твої гілочки В золоте убрання. Не журись, схились тільки Над ставок, над воду: Глянь на своє листячко, Глянь на свою вроду. ЗАГАДКА Тридцять і два Білі коні, Стоять завжди На припоні. Одночасно Всі кусають, Жують, їдять, Спочивають. ( h q A £ ) Богдан Федчук Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top