Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28-29
30-31
32-33
34-35
36
Селянка перемогла Коли хто слідкує уважно за совітською пресою, той муситі з а в в а ж 11 ти п о с т і й пі н е д о л а д к и совітського господарства, що г ній пробиваються. Чи це бу дуть великі „афери“, як обви нувачення міністра земельни' справ Бенедиктова за різните цін між торговельною мережоїс й на вільному ринку, чи не- сгіравлення якоїсь машино- усміхнена і схвильована, але порозумітись із нею трудно, бо вона недочуває. Та привітання відбувається по старому укра їнському звичаю — щирим по цілунком — а потім слідує пи сана розмова при помочі блок ноту. У вітальні уже застелений стіл, що вгинається від домаш нього печива і квітів. )На столі чудова скатерть і мережки ще з приданого п. Прокопович, Обстанова будинку і садок кру гом нього впроваджують усіх в атмосферу минулого, яким і живуть мешканки дому. Його звуть жіночим манастирем. І справді, окрім двох господинь дому тут тепер саме жіноцтво, бо з Парижа прибули окрім О. Лотоцької — членки управи СУФ-у пп. Сапрун, Коваленко, Калитовська. Але прибуло та кож подружжя Витязів із Бель гії і тому вирішено по загаль ній згоді, що п. Витязь, як єди ний мужчина повинен заступи ти тут господиню, щоб вона могла віддатись товариським обовязкам. Всі жартували з не вправної обслуги, бо така роля припала пану Витязеві мабуть вперше. Розмова говорена чер гувалась із писаною, бо так усі порозуміваються з панею Ота мановою. По перекусці всі ви йшли в садок, що цього року дуже вродив і гілля треба було підпирати і підвязувати. Садок зарослий, бо немає кому там працювати, але це тільки під носить його чар. Полюбував шись цим тихим закутком, го сті почали прощатись. Обидві господині провели їх аж на дві- рець. Н. Коваленко тракторної станції — все одне преса обговорює їх на різни) лад. І справді, не треба бути еко номістом, щоб зрозуміти при чину цих явищ. Вони лежать самій системі совітської госпо дарки і є природним наслідком її. Ось візьмімо наприклад по стійне падіння вартости карбо ванця. Коли є нормовані ціни на харчі у державних крамни цях, але торговельна мережа н може задоволити попиту насе лення, тоді ціни на приватному ринку зростають. Внаслідок то го вартість гроша знижується. Уояд мусить вирівнувати ціни бо коли не зробить цього, тоді різниця між офіційними, а ці нами з вільного ринку зроста тиме і вартість гроша ще біль ше впаде. Вкіниі уряд робить радикальний забіг: він перево дить девалюацію. Тим бє най- дотшкульніше -по своїх власних громадянах, бо таким спосо бом пропадає їм велика кіль кість грошей, що була на ру ках, або в ощадних касах. Другий приклад: у липні ц.р всі совітські газети підняли га лас про те. що машино-трак- торні станції не справляються зі збором врожаю. Як на вихіл із положення вказали на необ хідність вислати шкільну мо лодь із міст на збір урожаю. В усіх цивілізованих країнах сві ту праця дітей законом заборо нена. а в країні ..переможного комунізму" не тільки не не є заборонене, а навпаки — у ря л притягає шкільну молодь для рятування господарських недо- ладок. Та це звісно, не буде по ставлене як п ри м у с о в и й засіб. а як ..добровільна, ентузіястич- на допомога“! На такому тлі легше буде на? я п о зу м іти одну перемогу, що її тепер віднесла жінка-селянка у совітській господарській си стемі. Над цим нам слід довше спинитись і застановитись. Бо це покаже нам у ввесь ріст її силу та невсипущість. В ЗДА сім відсотків населен ня є фармерами. Ця кількість задовольняє повністю прохар чуванням усе населення. Ьільш того — в ЗДА є величезні за паси харчів, які є під контро- лею уряду. З цих запасів іде постійна безплатна догомога іншим потребуючим країнам. В СССР сільським господар ством займається 56% населен ня. При нездоровій колгоспній системі вони не можуть про харчувати достатньо всього на селення СССР. Книжка М. Гу рович, видана в 1940 р. Акаде мією Наук „Колгоспно- ринко ва торгівля в УССР“ констатує що населення великих міст У країни 'купує городину у знач ній кількості (50—60%) у кол госпників. Овочі і свіжі ягоди населення купує навіть до 70% не в державній торговельній мережі. їх постачає селянка з; своєї невеличкої присадибної господарки. Треба тут пригадати, ідо з цієї маленької ділянки уряд за бирає як податок, харчі, неза лежно від того чи вони є в го сподарстві: 200 літрів молока, 200 яєць, 60 кг. мяса, 6 кг. ку рятини, 60 кг. картоплі і 20 кг буряка, капусти, моркви, ово чів і навіть насіння городини. Все це спрямовує уряд у свою торговельну мережу. Оцей податок є одним із за собів, що ним уряд старається нищити приватну власність і підірвати приватну продукцію. Та життя міцніше за заходи у ряду. Пятдесятшість відсотків населення не може прогодува ти країни, а селянка зі своєю невеличкою присадибною гос подаркою стала важливим хар- чевим продуцентом. До того вона ще відроблює свої обо- вязкові години в колгоспі та і' не занедбувє своєї хатньої ро боти. Коли в родині є чоловік то на присадибну ділянку ви- витрачає в 5 разів менше часу ніж жінка. Ці дані беремо з праці Центрально-Статистич- ного Управління „Продукцій- ність і використання праці в Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top