Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28
Олена Залізняк Літо у Скандинавії (Із споминів про Ольгу Басараб) Ще зостався мені живо в па- мяті один виступ Леночки вже разом із чоловіком у танковій школі Василя Аврам-енка в По- дєбрадах. Вона танцювала не зрівняно народні танки і 'була, як звичайно, осередком школи. Оцей спільний „козачок" моло дої, стрункої пари був видови щем, що його так легко не мо жна забути. Часто розказувала Леночка епізоди з минулого. Вона дуже гостро пер-еживала всі зміни свого власного й зовнішнього життя. Особливо радо говори ла про Київ. ЇЇ батько, Іван Опа- насович Шовгенів почав під час першої світової війни виклада ти в Київському Політехнічно му Інституті. Тому її спомини про цей час вязались із розкіш ним інститутським 'парком, де вони жили. Вона любила опи сувати ті місця й я дивувалася завжди її .памяті, яка так живо передає кожну подробицю. Зга дувала вона також про родину Юрія Клена, з 'якою вони були заприязнені. Леночка ^ була дружкою на їхньому весіллі й про тенераз із приємністю роз казувала. Скоро пробігли наші сту дентські роки. У 1928 р. від'їха ли батьки Лени до Варшави, а в рік потім вмерла на левкемію її мати, надзвичайно мила, культурна й тихої вдачі жшка. Все це сколихнуло душевну рівновагу Лени. Сам-е тоді чо ловік її Михайло закінчив лісо вий відділ при УГА та дістав диплом лісового інженера. То ді вони тепло розпрощались із своїми друзями й перенеслись до Варшави, щоб бути ближче до свого самітнього- -батька. Як сьогодні пригадую собі їхній ві‘дїзд у червні 1930 р. На Віль- соновому двірці стояв гурток друзів, а Лена 'піддержувала ба- дьо'ру розмову. Ще кілька хви лин і з вікна вагону виднілась тільки її струнка, вихилена постать. Я не лодумала тоді, що бачу її востаннє... Ще довгі роки тяг нулось наше листування, що дало мені стільки цікавих і ра дісних вражень. Навіть спільно обговорювали деякі літератур ні теми чи твори. Пригадую со бі одну з тем, яку подала мені Лена для роздумування і спіль ного написання. Вона радила опрацювати типи жінок, що ма- У роковини святкування Ольги Басараб подаємо знову уривок із споминів О. Залізняк, що насвітлю- ють нові й мало відомі риси її по статі. Ми щиро вдячні авторці за цю погідну й соняшну картину по буту у Скандинавії, що допоможе доповнити біографію цієї небуден ної людини. Бачила я Ольгу Басараб не лише при її повній посвяти1 гро мадській праці, а і в хвилини, що лишались їй для неї самої. Не могла б вона- даватиі другим своєї доброти, знання і досві ду, якби не вміла сама бачити- в житті ясних сторінок, не могла переживати радісних хвилин. Весною і літом 1918 були ми з нею разом декілька місяців у Стокгольмі, Добробут і без журність невтральної країни, ін ша, незнана нам природа-, нові люди цікавили нас, приїзжих із .понурого, тоді, виснаженого Відня. Оригінальна північна -ве сна, море в сяйві Я'СНИ'Х, північ них ночей, гарні будівлі, багаті музеї та -галереї .картин займали й оживляли її дуже. Великий етнографічний музей серед природи „Сканзен”, де в будів лях, перенесених із різних сто рін Швеції зображений був по бут усіх областей Швеції, а та кож фавна і рістня — був по вчальним і дуже приємним міс цем для проходів. В наїродніх вишивках, тканинах і різьбах областе Далярне знаходили- ми баїгато- спільного1 з нашими гу цульськими мотивами. Ольга Басараб любила і ціни ла народне мистецтво. Вона дбайливо зберігала свої пол тавські гаптовані рушники, ча ють суто жіночу вдачу, жіночу вдачу з домішкою чоловічих прикмет і жіночу вдачу з пере важно чоловічими прикметами. На жаль, не змогла я зберегти ніодного листа, як також і не- друковані її вірші, що пропали були в дорозі з Чехії заграни- цю. У 1941 р. стратила я з нею зв'язок, відколи Лена переїхала працювати до Львова, а потім до Києва. Лютий, 1952. сто для святочний нагод одя>- гала свою вишивану буковин ську сорочку. Тому й цікавив її дуже шведський фолькльор і вона уважно його вивчала на» (готових зразках. Між людьми, що їх пізнала Ольга в новій країні, була неве личка групка індусів. Один із них, із знатного браманського роду в Гайдарабад — Віренідрат Чато Падая був братом відомої індуської письменниці Сероіні Найду. Хоч обоє вони студію вали в Англії і се-стр-а Чагга біль ше писала англійською ніж ін дуською мовою, то Чато дуіже не любив англійців, як заво йовників їхньої країни. Ольга Басараб часто розпитувала Ча- та про його погляд і тактику, щоб повести порівняння з на шою ситуацією. Вона залюбки кори стала з добірної бібліоте ки Чата, що мала поважну ні мецьку частину, читала про славленого тоді Рабіндраната Тагоре, любувалася малюнками брата Тагоре, відомого індусь кого маляр я. Один маляр у Стокгольмі дивувався, звідкіля Ольга — нефахівець у мистец тві маїє стільки тонкого відчут тя і зрозуміння для малярства. Також книжки писані індусь кою або англійською мовою про« Індію давали їй завдяки і- люстраціям поняття про цю да леку й екзотичну країну. Піз ніш, повернувшись до- Відня, шукала вона й перестудіювала книжки про культуру й філо софію Індії. Два роки після нашої „швед ської весни” провели ми разом декілька літніх тижнів у Фін ляндії. Крім самої столиці Гель- сінкі і її околиць, мала вона змогу побачити й фінське село, приглядатися' нар однім ігри щам в найкоротш-у в році черв неву ніч, яка властиво не є піч чю; зарав по заході сонце по чинає наново сходити, Приїхала тоді Ольга з Відня виснажена, й перемучена. Радо відпочивала в домику серед соснового' ліса, в Гранкуля ко ло Гельсінкі — та проводила ввесь час із моїми дітьми. Д і тей вона дуже любила й розу міла, мала вроджений педаго- Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top