Skip to content
Call Us Today! 212-533-4646 | MON-FRI 12PM - 4PM (EST)
DONATE
SUBSCRIBE
Search for:
About Us
Publications
FAQ
Annual Report 2023
Annual Report 2022
Annual Report 2021
Initiatives
Advocate
Educate
Cultivate
Care
News
Newsletters
Sign Up For Our Newsletter
Join UNWLA
Become a Member
Volunteer With Us
Donate to UNWLA
Members Portal
Calendar
Shop to Support Ukraine
Search for:
Print
Print Page
Download
Download Page
Download Right Page
Open
1
2-3
4-5
6-7
8-9
10-11
12-13
14-15
16-17
18-19
20-21
22-23
24-25
26-27
28
Мясо Мясо >це продукт, що має у своєму складі повновартісні білка і завдяки цьому відограє важливу ролю у харчуванні лю дини. Має теж певну кількість товщу, сполуки заліза та фо сфору, потасу та великий про цент води. Коли не рахувати внутрішніх органів, печінки, ни рок і серця, воно властиво не є джерелом вітамін. Як бачимо, головним склад ником мяса є білок. Людський організм його потребує, одна че надмірна йото кількість є для організму тягарем. Окрім того мясо —- це один із найдорож чих продуктів, що підносить сильно родинний бюджет. Одначе, коли не надуживає мо мяса, то воно може бути корисне для нашого організму. Слід памятати, що -його треба лучити все з певною кількістю городини (напр. вепровина у городині, лотравка теляча з городиною). Натомість сполу ка мяса з яйцями є нераціо нальна через надмір білка і ко штовна. У торговлі можемо дістати різного роду мясива — волове, вепрове, теляче, дріб і риби. Це можуть бути більші або менші кусники мязів із різних частин звіряти, що є мякші або твердіні. Наприклад полядвиця вздовж хребта це мясо делікат не. За життя звірини вона охо роняла стовп хребетний і не ви конувала жадної праці. Нога цілий час рухалась і через те мясо з ноги є твердше. Тому таке мясо годиться до страв, що довго варяться (росолове, ґуляш, січеники). Окрім того є цілий ряд внутренностей, які мають більшу відживну вар- В ж е вийшов заходами СФУЖО 1. випуск матерія- лів для дошкілля „ВЕСНА” Вірші, оповідання, пісні, гри, забавки Впорядкувала М. Юркевич Ціна 50 ц . Замовляти в Централі СУА тість (печінка, серце, нирки). Хоч вони не надто люблені, проте ними треба користува тись, головно у харчуванні ді тей. Вони є не тільки джере лом білка, але й мінеральних солей. Звичайно оминають їх у варенні тому, що не вміють їх добре приладжувати. А це ве лика шкода й господині повин ні на те звернути увагу. Спосіб приладжування мяс- них страв можна поділити на певні засадничі ігрупи. 1. Мясо варене. Мясо варимо -враз із костя ми й городиною, вкладаючи йо го до легко посоленої води. Коли хочемо мати якнайкра щий вивар (буліон для хворих, на спеціяльну юшку), заливає мо тоді мясо зимною водою. По зваренні мясо зуживаємо як начинку до іншої страви, приправляючи товщем із ци булькою, яйцем ітп. Коли на томість маємо подати саме мя со (напр. варене з росолу з хрі новою підливою) і в цьому ви падку залежить нам на добро му мясі, вкладаємо до кипячо- го вивару з городини. Верхня верства білка сейчас стинаєть ся та стає до певної міри охо роною, щоб надмірна скількість соків не перейшла з мяса до води. Варені мяса, подавані зимно (шинка, ковбаса, теляти на в майонезі) виймати з ро солу аж тоді, коли прохоло нуть. Остигаючи, мясо втягне певну кількість вивару, -є тод* соковите та смачніше. Варене мясо це найлегше стравна форма його прила дження. 2. Мясо смажене Оце мясо приготовляємо меншими, не надто грубими кусниками. Кладемо його на сильно розігрітий товщ та під смажуємо румяно з обох сто рін. Часто обсипаємо його му кою, булочкою, або мукою, яй цем і булочкою. Підо впливом температури гарячого товщу на поверхні мяса постає тверда шкірка. Це є сполука білка з товщем, сильно запечена. Вона вправді запашна, але є ’причи ною, що мясо стає важко стра вне. Тому не є вказане для ді тей, старших людей, а в ніяко му разі для людей хворих. Цей спосіб приладжування є дуже поширений, бо не вима гає надто багато часу й опалу. 3. Мясо душене. Це немов сполука вище зга даних способів. Мясо спершу підсмажуємо, а потім підлива ємо водою та залишаємо на легкому вогні, прикриваючи посудину накривкою. Кусники мяса можуть бути навіть дещо грубші. Процес приладжування триває трохи довше, а вода є запорукою, що температура не може піднятися вище точки ки" піння. У прикритій посудині збираються певна кількість па ри, яка теж змягшує тканки мяса. Одначе час приладжуван ня багато довший, як при смаженні. Із товщу і муки, якою обси паємо мясо, постає підлива. Вона збільшує калоричну вар тість страви. Можна залишити мясо на цій природній підли ві, або заправити його смета ною, помідоровим повилом ітд. Мясо приладжене в такий спо сіб є вказане для фізично пра цюючих, для спортовців ха для доростаючої молоді. 4. Мясо печене. Мясо до печення добираємо в більшому куснику. Щоби пе чення була соковита, кладемо приготований кусень на сильно розігрітий товщ. Посудина по винна бути приспосіблена до величини мяса. Мясо поливає мо зверху товщем, вставляємо до розігрітої печі зразу на силь ний вогонь, щоби й зверху при- румянилось. Опісля підливаємо трошки води, зменшуємо во гонь і печемо залежно від ве личини, поливаючи часто під ливою, аж мясо буде мягке. Це один із найбільше раціо нальних способів приладжуван ня, Усі складники задержують ся унутрі добре спеченого мя са. Найлегше стравне мясо пе чене на рушті без поливання т о в щ Є х М, як рівнож „по-англій ськи” всередині криваве. Це були б головні риси у при ладжуванні мясних страв, а кожна з них має скалю різних відмін. Н. Костецька Видання C оюзу Українок A мерики - перевидано в електронному форматі в 2012 році . A рхів C У A - Ню Йорк , Н . Й . C Ш A.
Page load link
Go to Top